Ugljena kiselina
Ugljena kiselina je neorgansko jedinjenje sa formulom H2CO3 (ili OC(OH)2).[2] Ovo ime se isto tako koristi za rastvore ugljen-dioksida u vodi, zato što takvi rastvori sadrže male količine H2CO3, i reakcije teku kao da je glavni molekul H2CO3. Ugljena kiselina formira dve vrste soli: karbonate i bikarbonate. Ona je slaba kiselina.
| |||
Nazivi | |||
---|---|---|---|
IUPAC naziv
Carbonic acid
| |||
Drugi nazivi
Rastvor ugljen-dioksida; Dihidrogen karbonat; vazdušna kiselina
| |||
Identifikacija | |||
3D model (Jmol)
|
|||
ChEBI | |||
ChemSpider | |||
ECHA InfoCard | 100.133.015 | ||
KEGG[1] | |||
| |||
Svojstva | |||
H2CO3 | |||
Molarna masa | 62,03 g/mol | ||
Gustina | 1,0 g/cm3 (rastvor) | ||
Tačka topljenja | n/a | ||
postoji samo u rastvoru | |||
Kiselost (pKa) | 6.352 (pKa1) | ||
Ukoliko nije drugačije napomenuto, podaci se odnose na standardno stanje materijala (na 25 °C [77 °F], 100 kPa). | |||
Reference infokutije | |||
Hemijska ravnoteža
уредиKad se ugljen-dioksid rastvori u vodi uspostavi se hemijska ravnoteža sa ugljenom kiselinom:
- CO2 + H2O ⇌ H2CO3
Reference
уреди- ^ Joanne Wixon; Douglas Kell (2000). „Website Review: The Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes — KEGG”. Yeast. 17 (1): 48—55. doi:10.1002/(SICI)1097-0061(200004)17:1<48::AID-YEA2>3.0.CO;2-H.
- ^ Parkes, G.D. & Phil, D. (1973). Melorova moderna neorganska hemija. Beograd: Naučna knjiga.
Literatura
уреди- Welch, M. J.; Lipton, J. F.; Seck, J. A. (1969). „Tracer studies with radioactive oxygen-15. Exchange between carbon dioxide and water”. J. Phys. Chem. 73 (335): 3351. doi:10.1021/j100844a033.
- Jolly, W. L. (1991). Modern Inorganic Chemistry (2nd Edn.). New York: McGraw-Hill. ISBN 978-0-07-112651-9.
- Moore, M. H.; Khanna R. (1991). „Infrared and Mass Spectral Studies of Proton Irradiated H2O+Co2 Ice: Evidence for Carbonic Acid Ice: Evidence for Carbonic Acid”. Spectrochimica Acta. 47A: 255—262. doi:10.1016/0584-8539(91)80097-3.
- W. Hage K. R. Liedl, Mayer E.; Hallbrucker, A; Mayer, E (1998). „Carbonic Acid in the Gas Phase and Its Astrophysical Relevance”. Science. 279 (5355): 1332—1335. PMID 9478889. doi:10.1126/science.279.5355.1332. Недостаје
|last2=
у Authors list (помоћ) - Hallbrucker; Mayer E. (1993). „Carbonic Acid: Synthesis by Protonation of Bicarbonate and Ftir Spectroscopic Characterization Via a New Cryogenic Technique”. J. Am. Chem. Soc. 115: 8427—8431. doi:10.1021/ja00071a061.
|first1=
захтева|last1=
у Authors list (помоћ) - Hallbrucker; Mayer E. (1995). „A Polymorph of Carbonic Acid and Its Possible Astrophysical Relevance”. J. Chem. Soc. Farad. Trans. 91: 2823—2826. doi:10.1039/ft9959102823.
|first1=
захтева|last1=
у Authors list (помоћ)
Spoljašnje veze
уреди- Razlaganje ugljene kiseline Архивирано на сајту Wayback Machine (21. новембар 2010)
- Zašto je postojanje ugljene kiseline bilo neopravdano osporavano tako dugo?