Nationalmuseum, Stockholm: Skillnad mellan sidversioner
Nordelch (Diskussion | Bidrag) m →Externa länkar: länkfix |
+koordinater |
||
Rad 1: | Rad 1: | ||
{{Coord|59|19|43|N|18|04|40|E|type:landmark|display=title}} |
|||
[[Image:Nationalmuseum stockholm 20050902 001.jpg|thumb|225px|'''Nationalmuseum''']] |
[[Image:Nationalmuseum stockholm 20050902 001.jpg|thumb|225px|'''Nationalmuseum''']] |
||
[[bild:nationalmuseum-2003-06-14.jpg|thumb|225px|'''Nationalmuseums''' fasad]] |
[[bild:nationalmuseum-2003-06-14.jpg|thumb|225px|'''Nationalmuseums''' fasad]] |
Versionen från 5 december 2007 kl. 19.40
Nationalmuseum på Blasieholmen, Stockholm är Sveriges största konstmuseum. Museets samlingar består av äldre måleri och skulptur, konsthantverk, teckningar och grafik från 1500-talet fram till 1900-talet och konsthantverk/design fram till nutid.
Samlingarna
Förutom den betydande samlingen av verk av svenska konstnärer som Carl Larsson, Zorn och Carl Fredrik Hill, finns här även verk av utländska konstnärer som Rembrandt, Rubens, El Greco, Jean-Baptiste Chardin, Frans Hals, Lucas Cranach, Claude Lorrain, Goya, Renoir, Degas och Gauguin. Enbart avdelningen för måleri och skulptur omfattar cirka 16 000 verk. Samlingen av renässansteckningar är en av de främsta i världen.
Även samlingen av konsthantverk är betydande. Det finns omkring 30 000 föremål från sex sekler: tapeter från 1400-1600-talet, Skandinaviens största porslinssamling, glas, svenskt silver och möbler.
Med Nationalmuseums samlingar som grund anordnas varje år ett tiotal utställningar som belyser historien och vår tid ur ett konstnärligt perspektiv.
Historik
Grunden till de samlingar som finns på Nationalmuseum började läggas redan på 1500-talet, bland annat av Gustav Vasas konstsamlingar på Gripsholms slott. Under den svenska stormaktstiden utökades de kungliga konstsamlingarna avsevärt, dels genom inköp och gåvor, men också genom rena krigsbyten (framförallt Prag 1648). Ett antal verk ur den kungliga samlingen försvann efter drottning Kristinas abdikation 1654, i och med att den före detta drottningen tog med sig konstverk till Rom, framförallt verk av italienska renässansmästare. Samlingen decimerades även vid branden på slottet Tre Kronor den 7 maj 1697.
Den som lade grunden till den nuvarande tavelsamlingen var emellertid Carl Gustaf Tessin under hans ambassadörsskap i Paris 1739–1742. Han anskaffade ett stort antal konstverk av hög kvalitet av samtida franska målare, men även av holländska 1600-talsmästare. Den mest värdefulla delen av Tessins samling köptes in av drottning Lovisa Ulrika. Hennes son, Gustaf III, köpte på 1780-talet in betydande antika skulpturer i Italien, vilket lade grunden till dagens skulptursamling. Efter kungens död övergick samlingarna till svenska staten, varpå Kongl. Museum öppnades 1792 på Stockholms slott som ett av de första allmänna konstmuseerna i världen.
Museets samlingar av 1900-talet flyttades 1958 till Moderna museet, och samlingarna av östasiatisk konst flyttades 1962 till Östasiatiska museet.
Byggnaden
Dagens museibyggnad i tre plan är ritad av F A Stüler och invigdes 1866. Den monumentala trapphallen är utsmyckad med fresker av Carl Larsson. Texten på byggnadens frontfasad lyder "antiquitatis litterarum artium monumentis", det vill säga "monument över antikviteter, litteratur och konst".
” | När den av den tyske arkitekten August Stüler ritade museibyggnaden stod färdig 1866 hade nationen fått ett konsttempel vars huvudfasad vette mot Kungliga Slottet på andra sidan Strömmen. Men i sin ursprungliga form var den ståtliga anläggningen också avsedd att hysa en historisk avdelning - de arkeologiska samlingarna, Livrustkammaren och Myntkabinettet. Efter gradvisa utflyttningar av de historiska samlingarna har byggnaden kommit att reserveras för statens samlingar av äldre bildkonst. Härtill fogar sig den minst lika betydande avdelningen för konsthantverk och design med ansvar för att bevaka och dokumentera utvecklingen på sitt specialområde. | „ |
– Överintendent Hans Henrik Brummer, utdrag |
Övrigt
Strax före jul 2000 utsattes museet för ett grovt rån, där tre värdefulla konstverk, bland annat Rembrandts självporträtt, värderat till ca 200 miljoner kronor stals. En löst sammansatt grupp av brottslingar visade sig ligga bakom dådet, och sommaren 2005 hade samtliga konstverk spårats och förts tillbaka till Nationalmuseum. Huvudmannen bakom rånet, en man med rysk bakgrund som dömdes till åtta års fängelse trots sitt nekande.
Överintendent för Nationalmuseum är sedan 2003 Solfrid Söderlind.
Muséets vänförening Nationalmusei vänner grundades 1911 av kung Gustav VI Adolf har under årens lopp gjort betydande bidrag till muséets samlingar.
Källor
- Nationalmuseums broschyr, 2007
- Nordisk familjebok, uggleupplagan
- Nationalencyklopedin, band 14
Se även
Externa länkar
Wikimedia Commons har media som rör Nationalmuseum, Stockholm.