Oldenburg (land): Skillnad mellan sidversioner
Ludde23 (Diskussion | Bidrag) Ingen redigeringssammanfattning |
m robot Ändrar: en:Duchy of Oldenburg |
||
Rad 42: | Rad 42: | ||
[[da:Oldenborg (land)]] |
[[da:Oldenborg (land)]] |
||
[[de:Oldenburg (Land)]] |
[[de:Oldenburg (Land)]] |
||
[[en: |
[[en:Duchy of Oldenburg]] |
||
[[eo:Oldenburgio]] |
[[eo:Oldenburgio]] |
||
[[fr:Oldenbourg (État)]] |
[[fr:Oldenbourg (État)]] |
Versionen från 20 oktober 2010 kl. 11.48
Oldenburger Land är en region i nordvästra Niedersachsen i Tyskland. Området omfattar det tidigare storhertigdömet Oldenburg (fram till 1918), därefter Fristaten Oldenburg (fram till 1946) och förvaltningsområdet Oldenburg (fram till 1978).
Storhertigdömet Oldenburg var en delstat i Tyska riket. Den ursprungliga delen av Storhertigdömet (Altoldenburg) ligger i nuvarande Niedersachsen. År 1803 tillkom den södra delen av storhertigdömet (Oldenburger Münsterland). Sedan 1773 hörde även furstendömet Lübeck (Eutin och Lübecker Bucht) och sedan 1817 furstendömet Birkenfeld till Oldenburg.
Omfattning
Den sydligaste delen av Oldenburger är katolsk (Oldenburger Münsterland) medan övriga delar är protestantiska (egentliga Oldenburger Land eller Altoldenburg). Till Oldenburger Land räknas städerna Oldenburg, Wilhelmshaven och Delmenhorst samt distrikten Landkreis Friesland, Landkreis Ammerland, Landkreis Oldenburg, Landkreis Cloppenburg, Landkreis Wesermarsch och Landkreis Vechta.
Historia
Grevskapet Oldenburg växte fram runt staden Oldenburg som omnämns första gången år 1108. Grevskapets utbredning blev under åren allt större och år 1575 kom Jever genom arv att bli en del av grevskapet. Under reformationen på 1500-talet blev området protestantiskt.
Den regerande grevefamiljen, Huset Oldenburg, fick på 1400-talet en allt större betydelse, inte minst genom att en medlem av familjen blev kung av Danmark år 1448 (Kristian I). År 1667 tillföll Oldenburg, med undantag för Jever och Kniphausen, det danska kungahuset när greve Anton Günther av Oldenburg dog utan några arvtagare.
Genom olika bytesaffärer kom grevskapet år 1773 under huset Holstein-Gottorp och därefter under en mycket kort period under ryske tsaren Paul. Därefter blev furstbiskopen av Lübeck, Fredrik August av Holstein-Gottorp, greve av Oldenburg. Kejsare Joseph II upphöjde honom 1774/1777 till hertig. Hertigdömet Oldenburg kom därmed att bestå av två geografiskt skilda delar: Oldenburg och Stiftet Lübeck som efter sekulariseringen 1803 blev furstedömet Lübeck med residensstaden Eutin. År 1803 kom områdena Wildeshausen, Münster, Vechta och Cloppenburg genom byten till hertigdömet.
Även om hertigdömet Oldenburg tillträdde Rhenförbundet blev det år 1810 genom Napoleonkrigen en del av Frankrike. Efter Napoleons fall 1814 återvände greve Peter Fredrik Ludvig av Oldenburg till Oldenburg och på Wienkongressen 1815 blev Oldenburg upphöjt till storhertigdöme. Samtidigt fördes furstendömet Birkenfeld till storhertigdömet. År 1818 fick Oldenburg tillbaka området runt Jever från den ryske tsaren Alexander I.
Under revolutionsårem 1848-49 fick landet en ny grundlag. År 1852 gick Oldenburg med i den tysk-österrikiska postföreningen och samma år gavs storhertigdömets första frimärken ut. År 1854 kom området Kniphausen tillbaka till Oldenburg och samma år gick storhertigdömet med i den tyska tullföreningen. År 1867 gick landet med i nordtyska förbundet.
I dansk-tyska kriget 1864 var Oldenburg neutralt. I tyska enhetskriget ställde sig Oldenburg på Preussens sida mot Österrike. Oldenburg deltog även i fransk-tyska kriget 1870-71.
Den siste storhertigen, Friedrich August, tvingades till följd av novemberrevolutionen avgå den 11 november 1918. Efter första världskriget och storhertigens avgång blev Oldenburg republik. Som Fristaten Oldenburg blev landet en av delstaterna i Tyska riket.
Efter andra världskriget blev Oldenburg ett eget förvaltningsområde (inklusive Wilhelmshaven men exklusive Birkenfeld och Lübeck) som bestod fram till 1978. Den 1 februari 1978 blev Oldenburg en del av Regierungsbezirk Weser-Ems. Samtidigt blev Oldenburg huvudstad i området. Den 1 januari 2005 upplöstes detta Regierungsbezirk och därmed avslutades staden Oldenburgs historia som regeringssäte.
I en folkomröstning den 19 januari 1975 röstade Oldenburgs medborgare för att området skulle bli en egen delstat och därmed lämna Niedersachsen. Tyska förbundsdagen avslog dock i januari 1976 ansökan om att återupprätta Oldenburger Land som en egen delstat.
Kultur
Oldenburger Lands kulturella frågor handläggs av Oldenburgische Landschaft. Landets historia skildras på museet som finns inrymt i slottet i Oldenburg.