Shang Di (上帝, Shàngdì eller Shàng-Dì, ungefär "Allsmäktig Härskare", av 上, shàng, "först", "förnämst", "främst", "högst", "överst", "primordial", "ursprunglig", och 帝, dì, "härskare", "gud"), även enkelt kallad Di (帝, Dì, "Härskaren", "Gud"), senare känd som Tian (天, Tiān, "Himmelen", "Gud") var en preexistent himmelsgud i kinesisk mytologi.[1]
Under Shāng-dynastin var Shàng Dì den högste guden som man inte kunde vända sig till direkt, utan åkallade genom förmedling av anfäder.
Se även
redigeraReferenser
redigera- ^ .Eno, Robert (2008), "Shang State Religion and the Pantheon of the Oracle Texts", in Lagerwey, John; Kalinowski, Marc (eds.), Early Chinese Religion: Part One: Shang Through Han (1250 BC-220 AD), Early Chinese Religion, Brill, pp. 41–102, ISBN 978-9004168350