блискучий
Українська
[ред.]Морфосинтаксичні ознаки
[ред.]відм. | однина (чол. р.) | однина (жін. р.) | однина (сер. р.) | множина |
---|---|---|---|---|
Н. | блиску́чий | блиску́ча | блиску́че | блиску́чі |
Р. | блиску́чого | блиску́чої | блиску́чого | блиску́чих |
Д. | блиску́чому | блиску́чій | блиску́чому | блиску́чим |
З. | блиску́чого (іcт.) блиску́чий (неіст.) |
блиску́чу | блиску́че | блиску́чих (іст.) блиску́чі (неіст.) |
О. | блиску́чим | блиску́чою | блиску́чим | блиску́чими |
М. | блиску́чім блиску́чому |
блиску́чій | блиску́чім блиску́чому |
блиску́чих |
блис-ку́-чий
Прикметник, відмінювання 1a.
Корінь: -блиск-; суфікс: -уч; закінчення: -ий.
Вимова
[ред.]- МФА: [bleˈskut͡ʃei̯]
прослухати вимову?, файл
- УФ: []
Семантичні властивості
[ред.]Значення
[ред.]- який дає блиск, блищить; лискучий, сяючий. [≈ 1] ◆ Сиділа Маруся край віконця й дивилася на зорі блискучі, на небо прозоре Марко Вовчок
- дуже ясний, яскравий, сонячний. [≈ 2] ◆ День був блискучий, літній М. М. Коцюбинський
- перен. дуже гарний, пишний, розкішний. [≈ 3] ◆ Уривки думок розгортали перед закритими очима пишний малюнок якогось іншого життя — таємного, як і сон той, блискучого та утішного Панас Мирний
- пишно, розкішно вбраний, з вишуканими манерами. ◆ Поміж лицарів блискучих, поміж дам препишно вбраних королівна йде поволі у буденних чорних шатах Леся Українка
- перен. дуже розумний, дотепний; досконалий формою і змістом. [≈ 5][▲ 5] ◆ Тут [у журналі «Народ»] він [І. Франко] містить багато блискучих публіцистичних і програмових статей М. М. Коцюбинський
- надзвичайний, видатний. [≈ 6][▲ 6] ◆ Ваш брат блискучий полководець
- майстерний, довершений. [≈ 7][▲ 7] ◆ Мистецтво її [С. А. Крушельницької] відзначалося щасливим поєднанням феноменального співу з блискучою драматичною грою
- дуже успішний, вдалий. [≈ 8][▲ 8] ◆ Немає прикладів слововжитку (див. рекомендації).
Синоніми
Антоніми
Гіпероніми
Гіпоніми
Холоніми
[ред.]Мероніми
[ред.]Усталені та термінологічні словосполучення, фразеологізми
[ред.]Колокації
[ред.]Прислів'я та приказки
[ред.]Споріднені слова
[ред.]Найтісніша спорідненість | |
Етимологія
[ред.]Від блиск, блеск, блескі́тка, блесте́нці «(мін.) блиски» Ж, блестя́нка «шкідник рапсу» Я, блещи́ця «блищання» Я, блещі́ «(мн.) блешня», блискаве́ць «(ент.) світляк, Lampyris noctiluca L.», блискави́ця, бли́скавка «блискавиця; [блешня Mo; (ент.) світляк Ж; (іхт.) риба, що часто вистрибує з води; густера, Вlісса, bjoerkna L.; верховодка, Alburnus alburnus L. Ж, Л—Г», бли́скавки «скляні буси», бли́скалка «(бот.) глечики жовті, Nuphar luteum Sm.», бли́скальце «блискітка» Ж, блискіт, бли́скітка, блиску́н «каганець Я; блешня Мо», блиску́чка «блискавка» Ва, блисня́к «слюда», блища «блискітка, сяйво» Пі, блищавка «(іхт.) гольян озерний, Phoxinus percnurus Pall.» Г, Л—Г, блища́к «блискітка Ж; (ент.) світляк», бли́щик «блискітка», блищи́ця «(іхт.) верховодка», блищі́ «(мін.) блиски» Ж, блись (виг.), блесь «тс.», бли́скати, блискону́ти, блискоті́ти, блисті́ти, блища́ти, бле́скати ВеБ, блескоті́ти, блесну́ти], блискави́чний «раптовий», блискотли́вий, блиску́чий, блища́чий, блищачки́й Я, блиска́вий «блискучий», бле́скавий Ж, бле́стний Ж, ви́блиск, ві́дблиск, зблиск, о́блеск Ж, пере́блиск, про́блиск, ро́зблиск, ро́зблеск Ж; — рос. блеск, блестеть, білор. бліск, бліскаць, блісь, д.-рус. бльскь, блискъ, бльстѣти, блискати, пол. blask, blysk, blyskać, чеськ. словац. blesk, blysk, в.-луж. blěsk «блиск», в.-луж. н.-луж. błysk «блискавка», болг. блясък «блиск», блесна «блисну», мак. блескот «блиск», блесне «блисне», сербохорв. бле̑сак, бли́сак «блиск, блискавка», словен. blèsk «блиск», blísk «блискавка», ст.-слов. бльскъ «блиск», блискъ «блискавка»; — psl. blьskъ, blěskъ, blisk-, суфіксальні утворення від праіндоєвр. *bhlei-, *bhloi-, *bhli-, того самого, що і в блідий та ін.; — споріднені з лат. blaikštýtis «прояснятись», blyškėti «блискати», лит. blaiskums «пляма», д.-в.-нім. bleih «блідий», н.-нім. bleich, д.-ісл. bleikr «тс.», blíkja «блискати»; звукова форма укр. бле- походить від psl. blь- з ь у сильній позиції (як у blьskъ), а звукова форма бли- в українській мові могла виникати як на місці bli-, так і на місці blь- з ь у слабій позиції (як у blьsčěti). — Варченко Терит. діал. 105—108; Шанский ЭСРЯ І 2, 138—139; Фасмер І 173—174, 176; Бурлакова ВСЯ б, 56; Варбот Этимология 1965, 132, 136; Sławski І 34; Machek ECJČ 58; Moszyński PZJP 190; Schuster-Šewc Probeheft 24; БЕР 1 55—56; Skok I 172—173; ЭССЯ 2, 116—117; Sł. prasł. I 26І, 262, 263, 275—276; Sadn.— Aitz. VWb. I 137—138; Jurkowski JP 41/2, 116—126; Bern. 1 60—61; Persson Beitr. 339, 880; Trautmann 34; Pokorny 156— 157.— Пор. бле́кнути, бліди́й.
Переклад
[ред.]який дає блиск, блищить; лискучий, сяючий | |
дуже ясний, яскравий, сонячний | |
дуже гарний, пишний, розкішний | |
пишно, розкішно вбраний, з вишуканими манерами | |
дуже розумний, дотепний; досконалий формою і змістом | |
надзвичайний, видатний | |
майстерний, довершений | |
дуже успішний, вдалий | |
Джерела
[ред.]- Українська мова
- Українські прикметники, ад'єктивне відмінювання 1a
- Українські слова з суфіксом -уч
- Українські слова морфемної будови слова R-s-f
- Озвучені на Вікісховищі
- Статті з ілюстраціями
- Цитати/Вовчок Марко
- Цитати/Коцюбинський М. М.
- Переносні вирази/uk
- Цитати/Мирний Панас
- Цитати/Українка Леся
- Слова з 9 букв/uk
- Властивості/uk
- Стан/uk
- Блиск/uk
- Яскравість/uk
- Краса/uk
- Пишнота/uk
- Позитивні оцінки/uk
- Розкіш/uk
- Вишуканість/uk
- Ментальні оцінки/uk
- Розум/uk
- Дотеп/uk
- Досконалість/uk
- Форма/uk
- Зміст/uk
- Успіх/uk
- Удача/uk