Емма Томпсон
Емма Томпсон | ||||
---|---|---|---|---|
англ. Emma Thompson | ||||
Ім'я при народженні | англ. Emma Thompson | |||
Народилася | 15 квітня 1959[3][4][…] (65 років) Паддінгтон, Вестмінстер, Великий Лондон, Лондон[d], Англія, Велика Британія | |||
Громадянство | ||||
Діяльність | акторка, телеакторка, кіноакторка, комікеса, кінорежисерка, сценаристка, акторка театру, акторка озвучення, письменниця | |||
Alma mater | Ньюнгем коледж, Кембриджський університет і The Camden School for Girlsd | |||
Роки діяльності | 1980 — і дотепер | |||
Чоловік | Кеннет Брана (1989—1995) — розлучені Грег Вайз (2003 — дотепер) | |||
Діти | 2 (Гая, Тиндиєбуа Агаба) | |||
Батьки | Eric Thompsond[4] Phyllida Lawd[4] | |||
Брати / сестри | Sophie Thompsond | |||
IMDb | ID 0000668 | |||
Нагороди та премії | ||||
Primetime Emmy Award for Outstanding Guest Actress in a Comedy Seriesd (1998) зірка на голлівудській Алеї слави[d] | ||||
| ||||
| ||||
| ||||
Дама-командор Е́мма То́мпсон (англ. Dame Emma Thompson; нар. 15 квітня 1959, Паддінгтон) — британська театральна та кіноакторка, сценаристка, продюсерка, комікеса, феміністка, екоактивістка, ВІЛ/СНІД-активістка, письменниця. Як акторка і сценаристка Томпсон отримала найпрестижніші премії в кіноіндустрії: дві премії «Оскар» (1993, 1996), дві премії «Золотий глобус» (1993, 1996), дві премії Британської академії кіно (БАФТА) (1993, 1996), телевізійну премію Британської академії (1988) та прайм-тайм премію «Еммі» (1998).
Народилась в Лондоні 15 квітня 1959 року.[7] Батько — англійський актор Ерік Томпсон (англ. Eric Thompson[en]). Мати — шотландська акторка Філліда Лоу (англ. Phyllida Law[en]), грала разом з Еммою в кількох фільмах. Сестра, Софі Томпсон (англ. Sophie Thompson[en]) — також акторка. Дитиною Емма навчалась в школі для дівчат в Камдені (район в Лондоні).[8]
В підлітковому віці Томпсон цікавилась мовами та літературою. Вона успішно здала екзамени з англійської, французької та латинської мов, після чого у 1977 отримала стипендію на вивчення англійської мови в коледжі Ньюмен в Кембриджі. Під час навчання в коледжі вона потрапила у престижний театральний клуб «Рампа» (англ. Footlights[en]) при Кембриджському університеті, де стала першою жінкою-учасницею клубу.[9] У 1980 вона стала віцепрезиденткою цього театрального клубу[10] і співрежисеркою першої жіночої ревю-трупи «Жіноча година» (ревю — це жанр театрального мистецтва, в якому поєднуються музика, танці та скетчі)[11]. У 1981 році Емма Томпсон разом зі своєю трупою отримала перемогу на фестивалі в Единбурзі.[12] Коледж закінчила з відзнакою.
Першу професійну роль Томпсон отримала в 1982 році, у театральній версії популярного комедійного шоу «Не новини о дев'ятій годині» (Not the Nine O'Clock News). Потім вона отримала невелику роль у комедійному серіалі на місцевому каналі ITV «Немає про що турбуватися!» (There's Nothing to Worry About!) (1982). У 1983 році акторка з'явилась у шоу на каналі BBC «Кришталевий куб» (The Crystal Cube) (1983), який створили Стівен Фрай та Г'ю Лорі (пізніше, у 1988, вона знову співпрацювала з ними у шоу BBC «Radio 4 Saturday Night Fry»). У 1985 акторка зіграла Саллі Сміт у музичній виставі «Я і моя дівчина» в театрі Вест Енд в Лондоні.[13]. Томпсон виходила на сцену в цій ролі 15 місяців.[14] За цю роль акторка отримала схвальні відгуки.
Прорив Томпсон здійснила у 1987 році у головних ролях одразу в двох мінісеріалах на телеканалі ВВС «Доля війни» (Fortunes of War) і «Тутті Фрутті» (Tutti Frutti). За них вона у 1988 році отримала премію Бафта за найкращу жіночу роль.[15]
У 1989 році Томпсон дебютувала в повнометражному фільмі британській романтичній комедії «Високий хлопець». Хоч фільм і не став популярним, проте критика дала позитивну оцінку роботі Томсон. Зокрема, кінокритика The New York Times назвала її «надзвичайно різнобічною комічною акторкою».[16]
У 1990-му Емма Томпсон грала в театрі в п'єсах Шекспіра «Сон в літню ніч» та «Король Лір». Ці вистави ставив її перший чоловік Кеннет Брана.[17] В 1991 Томпсон повернулась до кіно, виконавши роль другого плану в фільмі «Експромт». За цю роль вона була номінована на найкращу акторку другого плану премії Independent Spirit Award. Цього ж року Томпсон з'явилась у повнометражному фільмі «Померти знову» (1991), режисером в якому був Брана. Фільм доволі високо оцінила аудиторія, його оцінка на сервісі IMDb — 6.9 з 10.[18]
Голлівудський прорив Емми Томпсон стався у 1992 році, після однієї з головних ролей у драмі «Маєток Говардс Енд» (з Ентоні Гопкінсом та Геленою Бонем Картер). Критика високо оцінила гру Томпсон. Зокрема, відомий сценарист і кінокритик, лауреат Пулітцерівської премії Роджер Еберт у своїй рецензії зазначив: «Емма Томпсон чудова в центральній ролі: тиха, іронічна, спостережлива, зі сталевим стержнем усередені».[19]. Фільм отримав 49 номінацій та 32 нагороди, в тому числі 3 Оскари, з яких один для Емми Томпсон у номінації «Найкраща акторка головної ролі».[20]. Крім цього, Томпсон отримала за цей фільм й інші відомі нагороди — Золотий глобус та премію БАФТА. Журналіст The New York Times зазначив, що акторка «майже за одну добу досягла міжнародного успіху».[7]
У 1993 Томпсон знялася ще в одному фільмі з Ентоні Гопкінсом – «Наприкінці дня». Фільм мав комерційний успіх, також його позитивно оцінила аудиторія та критика. На IMDb фільм отримав рейтинг 7.8 з 10.[21] Згодом Томпсон в інтерв'ю BBC назвала фільм чудовим досвідом для своєї кар'єри і «шедевром стриманих емоцій».[22] Стрічка була номінована на 8 Оскарів, в тому числі й Емма Томпсон (в категорії «за найкращу жіночу роль»). Того ж року акторка була номінована ще на один Оскар – у категорії «Найкраща жіноча роль другого плану» за роль у фільмі «В ім'я батька» (1993). Завдяки цьому Томпсон стала восьмою акторкою за всю історію премії, яка була номінована на Оскари в двох категоріях за один рік.[23]
У 1995 році Томпсон взяла участь як сценаристка у створенні фільму «Розум і почуття». Томпсон протягом 5 років працювала над адаптацією сценарію на основі однойменного роману Джейн Остін. Вона виконала роль однієї з трьох стестер (Елінор Дешвуд). Разом із Томпсон головні ролі зіграли Алан Рікман, Кейт Вінслет і Г'ю Грант (а одну з другорядних ролей – Г'ю Лорі). Фільм отримав шалений успіх і вважається однією з найкращих екранізацій Джейн Остін. На сайті Rotten Tomatoes фільм отримав рейтинг 97 % від кінокритики і 90 % від аудиторії.[24] Стрічка була номінована на 7 Оскарів і виграла один. Томпсон отримала третю в своїй кар'єрі номінацію за найкращу жіночу роль і перемогу в номінації «Найкращий адаптований сценарій». Таким чином Емма Томпсон стала першою і єдиною досі акторкою, яка отримала Оскар і за акторську майстерність, і за написання сценарію.[25] За цей фільм вона також отримала другу в своїй кар'єрі премію БАФТА за найкращу жіночу роль та премію Золотий глобус за найкращий сценарій.[26]
У 1999 році Томпсон народила доньку і вирішила зменшити навантаження у зйомках. У 1999 і 2000 грала лише в невеликих епізодичних ролях.[27]
У 2001 році Томпсон зіграла лише в одному фільмі – драмі «Дотепність» (Wit). Фільм був знятий на основі п'єси, за яку авторка, Маргарет Едсон, отримала Пулітцерівську премію. Томпсон погодилась узяти роль через переконання, що "сценарій цього фільму – один з найкращих, серед тих, що вийшли в Америці".[28]. Вона втілила головну героїню — хвору на рак яєчників професорку Гарвардського університету. Томпсон провела кілька місяців репетицій, щоб правильно передати складний характер і драму головної героїні. Також для ролі вона поголила голову. Кінокритика була в захваті від гри та проживання ролі Еммою Томпсон[29],[30]. За фільм Томпсон була номінована на премії Золотий глобус, Еммі та премію Гільдії кіноакторів США «за найкращу жіночу роль у мінісеріалі або телефільмі».
У 2002-му акторка продовжила утримуватись від ролей, виховуючи доньку. В цьому році вона лише озвучила персонажку гри «Планета скарбів» для Play Station (капітанку Амелію).
У 2003 році Томпсон частково повернулась до кар'єри. Зокрема, вона зіграла в одному з найвідоміших фільмів за її участі – «Реальна любов». Фільм отримав позитивні відгуки від критики та аудиторії. Томпсон втілила дружину, яка підозрює свого чоловіка у зраді. Критика назвала сцену з плачем Томпсон «найкращим плачем на телеекранах».[31]. Згодом вона в інтерв'ю розповіла, що їй нескладно було зіграти роль: «У мене було багато життєвого досвіду, коли я плакала в спальні, а потім виходила і мусила бути веселою, збирати шматочки свого серця і класти у шухляду».[32]
Ще одна успішна роль у 2003 році — в мінісеріалі від HBO «Янголи в Америці» спільно з Аль Пачіно та Меріл Стріп. Сюжет серіалу стосується епідемії СНІДу в Америці часів Президента Рейгана. Томпсон виконала в серіалі одразу 3 ролі: медсестру, бездомну жінку та головну роль. За цю роботу знову номінувалася на Еммі.[33]
У 2004 році Томпсон долучилась до акторського складу серії фільмів про Гаррі Поттера. Перша її поява в популярній франшизі – в ролі ексцентричної вчительки ворожінь Сивілли Трелоні у третьому фільмі «Гаррі Поттер і в'язень Азкабану» (2007). Згодом вона повторила свою роль у п'ятій серії фільмів «Гаррі Поттер і Орден Фенікса», а також в останньому фільмі – «Гаррі Поттер і Смертельні реліквії: Частина 2» (2011).[34]
У 2005 році вийшов проєкт, над яким Томпсон працювала 9 років.[35] Вона створила сценарій для дитячого фільму «Моя жахлива няня» (або дослівно: «Няня Макфі»), в основі якого – неприваблива няня, яка має дисциплінувати групу дітей. Крім роботи над сценарієм, Томпсон також виконала головну роль (няні) спільно з Коліном Фертом та Анджелою Ленсбері.[36] Фільм став дуже успішним, посівши перше місце в прокаті Великої Британії і заробивши понад 123 мільйони доларів по всьому світу (бюджет фільму складав $25 мільйонів).[37]
Ще один доволі успішний фільм, за який Томпсон отримала позитивні відгуки аудиторії та критики – «Останній шанс Гарві>» (2008). Емма Томпсон зіграла з Дастіном Гоффманом самотню пару середніх років, які починають стосунки. За ці ролі обоє отримали номінації на Золотий глобус. Критика відзначила, що «Томпсон і Гоффман створили потрібну магію у фільмі. Завдяки їм цей фільм запам'ятається».[38]
Через 5 років після фільму «Моя жахлива няня», у 2010-му, Томпсон повторила роль няні Макфі у продовженні – «Моя жахлива няня: Великий бум».[34]
Того ж року знову зіграла в дуеті з Аланом Рікманом, у телевізійному фільмі від BBC «Пісня Ланчу», пару, яка зустрілася в ресторані через 15 років після завершення своїх стосунків. Це телевізійна версія однойменної романтично-драматичної поеми Крістофера Ріда. Фільм доволі короткий — триває всього 50 хвилин.[39] Стрічка принесла акторці четверту номінацію на премію Еммі.[33]
У 2012 році Емма Томпсон з'явилась у великобюджетному голлівудському блокбастері «Люди в чорному 3». Ця науково-фантастична комедія стала одним з найкасовіших фільмів, у яких грала Томпсон (касові збори склали понад 620 млн доларів).[40]
У 2012 Емма Томпсон двічі втілювала королев: озвучуючи персонажку мультфільму студії Pixar «Відважна» (королеву Елінор, матір головної героїні); королеву Єлизавету II в британській телевізійній п'єсі «Playhouse Presents».
2013 року Томпсон зіграла лиходійку в фентезійній мелодрамі «Прекрасні створіння». Фільм провалився і в оглядах кінокритики, і в рейтингах переглядів. Зокрема, на сервісі Rotten Tomatoes фільм отримав «гнилий помідор» (негативну оцінку кінокритики) і рейтинг 54 % зі 100 % від глядачів та глядачок.[41]
Наступний фільм, який вийшов з Еммою Томпсон у 2013 році, був значно вдалішим. Вона виконала одну з головних ролей: письменницю у біографічній комедійній драмі «Порятунок містера Бенкса» від кінокомпанії Walt Disney Pictures. Акторка зіграла в головних ролях спільно з Томом Генксом. Томпсон заявила, що це найкращий сценарій, який вона читала за останні роки, і була рада, що їй запропонували роль. Вона вважала цю роль однією з найскладніших у своїй кар'єрі, бо «ніколи, насправді ніколи не грала нікого настільки суперечливого чи складного»[42] Критика зазначила, що роль Томпсон – «одна з найкращих її ролей за останні роки» і те, що акторка «принесла глибину в передбачуваний фільм».[43]
2015-го вийшло три фільми з участю Емми Томпсон. Найуспішніший — «Легенда про Барні Томсона», в якому вона зіграла 77-річну колишню повії з Шотландії (матір головного героя), працюючи у віковому гримі, що зістарював її на 20 років. І хоч фільм отримав посередні відгуки від аудиторії та кінокритики, остання позитивно відгукувалася про гру Томпсон. Більшість критиків відзначили чудове перевтілення акторки і те, що «вона додала іскри цьому фільму».[44]
У 2016 вийшов фільм «Дитина Бріджит Джонс», в якому Томпсон спробувала себе в ролі сценаристки романтичної комедії, а також виконала епізодичну роль лікарки.
У 2017 вийшов музичний фільм «Красуня і Чудовисько» від компанії Walt Disney Animation Studios, в якому Емма Томпсон озвучила місіс Поттс — економку замку, яку закляття відьми перетворило на чайник.[34] Фільм став найкасовішим серед тих, в яких акторка брала участь: касові збори склали понад 1.2 мільярда доларів.[45]
Найуспішнішою роллю Томпсон у 2018 році стала головна роль у соціальній драмі «Закон про дітей». Вона втілила суддю, котра розглядає справу, в якій батьки відмовились лікувати свого сина від раку через релігійні переконання.[34]
2019-го вийшла драматична комедія з Томпсон у головній ролі – «Пізній вечір». Томпсон зіграла Кетрін Ньюбері, ведучу вечірнього комедійного шоу, в якого стрімко падають рейтинги. Практично всі кінокритики позитивно відгукнулись про гру Томпсон. Зокрема, зазначали, що «холодна відьма, яку грає Томпсон, можливо навіть перевершила роль Меріл Стріп з фільму „Диявол носить Prada“». Також акторка чудово розкрила свою героїню, яка спочатку була байдужа і самозакохана, а згодом стала більш м'якою і людяною.[46] Томпсон за цю роль була номінована на премію «Золотий глобус» за найкращу жіночу роль у комедії або мюзиклі.
У 2021 році вийшов успішний фільм «Круелла» від Walt Disney Pictures, в якому Томпсон зіграла головну лиходійку – Баронесу фон Геллман. Більшість і глядачів, і критиків позитивно відгукнулись про фільм та гру двох головних героїнь — Емми Томпсон і Емми Стоун. Зокрема, кінокритика зазначала, що зла героїня Томпсон вийшла настільки холодною, що «Томпсон дала баронесі можливість охолодити кімнату одним поглядом і вміння жахати лакея одним словом».[47] В рецензії видання The New York Times Топсон у цій ролі назвали «неймовірно елегантною і диявольською». Крім цього, критика позитивно відгукнулась про те, що Томпсон змогла показати свою героїню максимально лихою: «Баронеса Томпсон вийшла як справжня велика лиходійка. Вона небезпечний нарцис і однозначне чудовисько, людина, яка заслуговує на те, щоб її принизили, зганьбили і нарешті скинули з трону».[48]
Наприкінці 1970-х — на початку 1980-х рр. акторка зустрічалася із Г'ю Лорі, разом із яким брала участь у театральному клубі «Рампа».
У 1989—1995 роках була одружена з актором і режисером Кеннетом Браною.
У 2003 році одружилася з актором, сером Ґреґом Вайзом (англ. Greg Wise[en]), з яким познайомилась у 1995 р. на зйомках фільму «Розум і почуття». Пара має дочку Гаю (англ. Gaia), яку Томпсон народила в 1999 році,[49] та усиновленого сина-руандійця Тиндиєбуа Агабу (англ. Tindyebwa Agaba), родина якого загинула під час геноциду, а сам він деякий час був дитиною-солдатом.[50]
Емма Томпсон не має другого особистого імені (англ. middle name), традиційного в західному світі.
Емма Томпсон є прихильницею лейбористської партії Великої Британії (лівоцентризм) і Партії рівності жінок.
Томпсон називає себе феміністкою (і згадує, що «у 19 була радикальною феміністкою»). Вона зауважує, що слово "фемінізм" демонізували, адже багато жінок, в тому числі молодих голлівудських акторок, навіть не розуміють його справжнього сенсу і часто відповідають, що не поділяють фемінізм. В одному з інтерв'ю Томпсон висловилась на цю тему: «Це дивно. Будь-яка жінка, яка каже, що не феміністка, фактично каже, що не вірить у рівні права жінок».[51]
Томпсон часто в своїх інтерв'ю та відкритих листах піднімає питання рівної оплати праці для жінок та боротьби з домашнім насильством.[52]. Вона також підіймає питання важливості сексуальної освіти та безпеки дітей від педофілів. В інтерв'ю британському Daily Mail Томпсон розповіла, що до неї у 8-річному віці сексуально приставав аніматор-чарівник на святкуванні дня народження та насильно поцілував у рот: «Я думала, що це моя провина. Діти завжди думають, що це їхня провина».[53]
Емма Томпсон фінансово підтримала фонд матеріальної підтримки жінок, які йдуть у політику. В інтерв'ю виданню The Guardian Томпсон роз'яснила: «Жінкам часто потрібна додаткова допомога, щоб подолати численні бар'єри для входу в політику. Наша політична система була побудована для чоловіків. Нам потрібні жінки різного походження та з різним життєвим та професійним досвідом, щоб бути обраними і щоб система працювала для більшості людей, а не лише для кількох провідних груп».[54]
Емма Томпсон є прихильницею екологічної організації Грінпіс. У 2009 році Томпсон викупила частину землі біля аеропорту Лондон-Хітроу через те, що планувалось суттєве розширення аеропорту і кількості авіарейсів. На думку екологів така дія суттєво збільшила б рівень шуму і забруднення навколишньої території. Томпсон і ще троє активістів викупили землю і таким чином заблокували забудову.[55]
У серпні 2014 року Томпсон з 14-річною дочкою Гаєю вирушила в експедицію Грінпіс «Зберегти Арктику». Цей проєкт має на меті підвищити обізнаність про глобальне потепління, танення льодовиків і небезпеку буріння нафти в Арктиці.[56] Топмсон була учасницею та спікеркою на Народному марші проти змін клімату в Лондоні.[57] Вона відвідувала Швецію, де на конференції разом з іншими європейськими екологами закликала Норвегію не розширювати кількість точок з буріння нафти в Арктиці.[58]
У 2022 році підтримала Україну після початку повномасштабного російського вторгнення. Акторка курувала Комітет, що опікується біженцями, та виступала за спрощення оформлення віз для українців[59]. У березні 2022 року взяла участь у багатотисячній демонстрації на підтримку України у Лондоні, прочитавши англійською мовою вірш Тараса Шевченка «Сонце заходить, гори чорніють», а через два роки привітала Ліну Костенко з 94-річчям, прочитавши англійською мовою її вірш «Крила». «Я щодня думаю про вас [український народе], залишаючись в єдності з Україною та заради неї» — казала Емма Томпсон[60].
Рік | Назва українською | Оригінальна назва | Персонажка |
---|---|---|---|
1989 | Генріх V | Henry V | Катерина Валуа |
1990 | Довгов'язий | The Tall Guy | Кейт Леммон |
1991 | Померти знову | Dead Again | Грейс / Маргарет Штраус |
1991 | Експромт | Impromptu | герцогиня Д'Антан |
1992 | Маєток Говардс Енд | Howards End | Маргарет Шлеґель |
1992 | Друзі Пітера | Peter's Friends | Меггі Честер |
1993 | Багато галасу з нічого | Much Ado About Nothing | Беатріс |
1993 | У присмерках дня | The Remains of the Day | міс Кентон |
1993 | В ім'я батька | In the Name of the Father | Герет Пірс |
1993 | Наприкінці дня | The Remains of the Day | Сара Кентон, економка |
1994 | Джуніор | Junior | докторка Діана Реддін |
1995 | Розум і почуття | Sense and Sensibility | Елінор Дешвуд |
1995 | Каррінгтон | Carrington | Дора Каррінгтон |
1997 | Зимовий гість | The Winter Guest | Френсіс |
1998 | Основні кольори | Primary Colors | Сюзан Стентон |
1998 | Поцілунок Юди | Judas Kiss | Седі Гокінз |
2000 | Все можливо, Бебі | Maybe Baby | Друзілла |
2002 | Планета скарбів | Treasure Planet | капітанка Амелія (озвучення) |
2003 | Мріючи про Аргентину | Imagining Argentina | Сесілія |
2003 | Реальна любов | Love Actually | Карен |
2003 | Янголи в Америці | Angels in America | сестра Емілі / безпритульна жінка / янгол в Америці |
2004 | Гаррі Поттер і в'язень Азкабану | Harry Potter and the Prisoner of Azkaban | професорка Сивіла Трелоні |
2005 | Моя жахлива няня | Nanny McPhee | няня Матильда МакФі |
2006 | Персонаж | Stranger than Fiction | Карен Ейфелл |
2007 | Гаррі Поттер і Орден Фенікса | Harry Potter and the Order of the Phoenix | професорка Сивіла Трелоні |
2007 | Я — легенда | I Am Legend | докторка Еліс Криппін |
2008 | Повернення до Брайдсгеду | Brideshead Revisited | леді Марчмейн |
2008 | Освіта | An Education | директорка |
2008 | Останній шанс Харві | Last Chance Harvey | Кейт Вокер |
2009 | Рок-хвиля | The Boat That Rocked | Шарлот |
2010 | Моя жахлива няня 2 | Nanny McPhee and the Big Bang | няня Матильда Макфі |
2010 | Пісня ланчу | The Song of Lunch | Вона |
2011 | Гаррі Поттер і Смертельні Реліквії | Harry Potter and the Deathly Hallows | професорка Сивіла Трелоні |
2012 | Люди в чорному 3 | Men in Black 3 | агентка Оу |
2013 | Порятунок містера Бенкса | Saving Mr. Banks | Памела Ліндон Треверс |
2017 | Історії сім'ї Мейровіц | The Meyerowitz Stories | Морін |
2017 | Закон щодо дітей | The Children Act | Фіона Мей |
2017 | Upstart Crow[en] | Єлизавета I | |
2018 | Король Лір | King Lear | Гонеріл (Гонерілья) |
2018 | Агент Джонні Інгліш: Нова місія | Johnny English Strikes Again | прем'єр-міністерка |
2019 | Люди в чорному: Інтернешнл | Men in Black: International | глава американського підрозділу ЛВЧ агентка Оу |
2019 | Серіал Роки і роки | Years and years | скандальна політична діячка Вів'єн Рук |
2019 | How to Build a Girl | Аманда | |
2019 | Вимирання (короткометражний) | Extinction | |
2019 | Щасливого Різдва | Last Christmas | Петра |
2019 | Дулітл: Прослуховування (короткометражний) | Dolittle — Auditions | папуга Полі (Полінезія) — голос |
2020 | Дулітл | Dolittle | папуга Полі (Полінезія) — голос |
2021 | Круелла | Cruella | Баронеса фон Геллман |
2022 | Успіхів тобі, Лео Гранд | Good Luck to You, Leo Grande | Ненсі Стоукс |
2022 | Матильда: Мюзикл | Matilda | міс Тренчбулл |
- ↑ а б Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ Deutsche Nationalbibliothek Record #119317060 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- ↑ SNAC — 2010.
- ↑ а б в Encyclopædia Britannica
- ↑ Discogs — 2000.
- ↑ datos.bne.es: El portal de datos bibliográficos de la Biblioteca Nacional de España — 2011.
- ↑ а б Emma Thompson Biography. Архів оригіналу за 16 жовтня 2013. Процитовано 11 липня 2021.
- ↑ Warts'n'all. Архів оригіналу за 13 лютого 2014. Процитовано 11 липня 2021.
- ↑ Tim Walker 9:56 pm GMT 12 Jan 2009 (12 січня 2009). The Telegraph, January 2009. The Daily Telegraph. UK. Архів оригіналу за 9 червня 2010. Процитовано 3 травня 2011.
- ↑ Footlights 1980-1989. Архів оригіналу за 9 вересня 2013. Процитовано 11 липня 2021.
- ↑ The Cambridge Footlights: First steps in comedy. Архів оригіналу за 21 жовтня 2017. Процитовано 11 липня 2021.
- ↑ History Cambridge Footlights. Архів оригіналу за 22 вересня 2013. Процитовано 11 липня 2021.
- ↑ Emma Thompson Full Biography. Архів оригіналу за 16 жовтня 2013. Процитовано 11 липня 2021.
- ↑ Emma Thompson: the A-lister who sets her own rules. Архів оригіналу за 27 березня 2014. Процитовано 23 липня 2021.
- ↑ Television Actress in 1988. Архів оригіналу за 21 липня 2015. Процитовано 23 липня 2021.
- ↑ The Tall Guy (1989) Review/Film;. Архів оригіналу за 6 березня 2016. Процитовано 23 липня 2021.
- ↑ an impressive `king lear` outshines a flawed, hilarious `dream`. Архів оригіналу за 15 листопада 2017. Процитовано 24 липня 2021.
- ↑ Dead Again. Архів оригіналу за 24 липня 2021. Процитовано 24 липня 2021.
- ↑ Reviews «Howards End». Архів оригіналу за 29 жовтня 2013. Процитовано 24 липня 2021.
- ↑ Howards End Awards. Архів оригіналу за 24 липня 2021. Процитовано 24 липня 2021.
- ↑ The Remains of the Day IMDb. Архів оригіналу за 28 липня 2021. Процитовано 28 липня 2021.
- ↑ Andrew Marr interview with Emma Thompson. Архів оригіналу за 28 липня 2021. Процитовано 28 липня 2021.
- ↑ Persons nominated in two acting categories in the same year. Архів оригіналу за 10 березня 2009. Процитовано 28 липня 2021.
- ↑ Sense and sensibility Rotten Tomatoes. Архів оригіналу за 28 липня 2021. Процитовано 28 липня 2021.
- ↑ Emma Thompson: How Jane Austen saved me from going under. Архів оригіналу за 28 липня 2021. Процитовано 28 липня 2021.
- ↑ Emma Thompson Awards. Архів оригіналу за 28 липня 2021. Процитовано 28 липня 2021.
- ↑ Emma Thompson: A Life in Pictures (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 5 березня 2016. Процитовано 28 липня 2021.
- ↑ Emma Thompson – Interview about Wit. Архів оригіналу за 5 серпня 2021. Процитовано 5 серпня 2021.
- ↑ Roger Ebert When a movie hurts too much. Архів оригіналу за 5 серпня 2021. Процитовано 5 серпня 2021.
- ↑ TV WEEKEND; Death, Mighty Thou Art; So Too, a Compassionate Heart. Архів оригіналу за 28 липня 2009. Процитовано 5 серпня 2021.
- ↑ Emma Thompson: A Life in Pictures (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 5 березня 2016. Процитовано 28 липня 2021.
- ↑ Emma Thompson Talks Kenneth Branagh’s Alleged Affair With Helena Bonham Carter. Архів оригіналу за 5 серпня 2021. Процитовано 5 серпня 2021.
- ↑ а б Emma Thompson Emmy Awards. Архів оригіналу за 29 червня 2021. Процитовано 6 серпня 2021.
- ↑ а б в г Emma Thompson Filmography. Архів оригіналу за 6 серпня 2021. Процитовано 6 серпня 2021.
- ↑ Emma Thompson a life in pictures (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 5 березня 2016. Процитовано 28 липня 2021.
- ↑ Nanny McPhee IMDb. Архів оригіналу за 6 серпня 2021. Процитовано 6 серпня 2021.
- ↑ Nanny McPhee (2006) - Box Office Mojo. Архів оригіналу за 6 серпня 2021. Процитовано 6 серпня 2021.
- ↑ Movie reviews Last Chance Harvey. Архів оригіналу за 6 серпня 2021. Процитовано 6 серпня 2021.
- ↑ The Song of Lunch BBC Two The Genius of British Art C4 review. Архів оригіналу за 12 квітня 2014. Процитовано 7 серпня 2021.
- ↑ Emma Thompson Box office data.
- ↑ Rotten Tomatoes Beautiful Creatures. Архів оригіналу за 13 січня 2014. Процитовано 7 серпня 2021.
- ↑ Not-So-Cheery Disposition: Emma Thompson On Poppins' Cranky Creator. Архів оригіналу за 16 квітня 2021. Процитовано 7 серпня 2021.
- ↑ Reviews cinema «Saving mr.Banks. Архів оригіналу за 30 жовтня 2014. Процитовано 7 серпня 2021.
- ↑ Rotten Tomatoes Reviews. Архів оригіналу за 8 серпня 2021. Процитовано 8 серпня 2021.
- ↑ Beauty and the Beast Box office. Архів оригіналу за 26 серпня 2019. Процитовано 8 серпня 2021.
- ↑ 'Late Night': Sundance Review BY ANTHONY KAUFMAN. Архів оригіналу за 21 вересня 2020. Процитовано 8 серпня 2021.
- ↑ Cruella (2021). Архів оригіналу за 28 липня 2021. Процитовано 8 серпня 2021.
{{cite web}}
: Текст «Film Review» проігноровано (довідка) - ↑ Review: ‘Cruella’ is dazzling fun but shows too much sympathy for the de Vil. Архів оригіналу за 30 травня 2021. Процитовано 8 серпня 2021.
- ↑ Деякі джерела указують роком народження 2000-й.
- ↑ Біографія Емми Томпсон на сайті Міжнародної бази фільмів — imdb.com. Архів оригіналу за 10 квітня 2018. Процитовано 26 вересня 2018.
- ↑ Emma Thompson’s Wonderful Thoughts on Feminism, Ageism, Trump, and Teapots. Архів оригіналу за 10 серпня 2021. Процитовано 10 серпня 2021.
- ↑ Emma Thompson backs Women's Equality party for mayoral election. Архів оригіналу за 10 серпня 2021. Процитовано 10 серпня 2021.
- ↑ Actress Emma Thompson's sex 'handbook' for her daughter of 13 to help her cope with online pressures facing young people. Архів оригіналу за 10 серпня 2021. Процитовано 10 серпня 2021.
- ↑ Emma Thompson backs launch of UK political fund for women. Архів оригіналу за 10 серпня 2021. Процитовано 10 серпня 2021.
- ↑ Protesters buy up Heathrow land. Архів оригіналу за 11 лютого 2021. Процитовано 12 серпня 2021.
- ↑ Emma Thompson: 'It's a different patch of life, your 50s'. Архів оригіналу за 17 вересня 2014. Процитовано 12 серпня 2021.
- ↑ What Emma Thompson got right and wrong on climate change. Архів оригіналу за 12 серпня 2021. Процитовано 12 серпня 2021.
- ↑ Emma Thompson says wants people to 'shout loudly' about climate change. Архів оригіналу за 12 серпня 2021. Процитовано 12 серпня 2021.
- ↑ Емма Томпсон на демонстрації на підтримку України прочитала поезію Шевченка
- ↑ Британська акторка Емма Томпсон прочитала вірш Ліни Костенко в день 94-річчя письменниці
Вікіцитати містять висловлювання від або про: Emma Thompson |
- The Guardian Interview, 10/16/05 [Архівовано 5 вересня 2008 у Wayback Machine.]
- Thompson answers questions on her AIDS charity work, 11/25/03 [Архівовано 12 травня 2011 у Wayback Machine.]
|
|
|
|
|
|
- Народились 15 квітня
- Народились 1959
- Уродженці боро Вестмінстер
- Випускники Ньюнем-Коледжу (Кембридж)
- Випускники Кембриджського університету
- Кавалери ордена Британської імперії
- Дами-командори ордена Британської імперії
- Лауреати премії «Оскар» за найкращу жіночу роль
- Лауреати премії «Оскар» за найкращий адаптований сценарій
- Лауреати премії «Еммі»
- Лауреати премії «Оскар»
- Лауреати премії «Золотий глобус»
- Лауреати премії BAFTA
- Лауреати премії «Давид ді Донателло» найкращій іноземній акторці
- Лауреати Міжнародного кінофестивалю у Вальядоліді
- Британські телеакторки
- Британські кіноакторки
- ВІЛ/СНІД активісти
- Шотландці Англії
- Атеїсти XX сторіччя
- Атеїсти XXI сторіччя
- Атеїстки
- Британські письменниці-феміністки
- Діячки культури, що підтримали Україну
- Діячі англійської культури, що підтримали Україну