Зіткнення над Атлантикою (1997)
Зіткнення над Атлантикою (1997) Рейс 074 Luftwaffe Рейс 4201 ВПС США | |
---|---|
Пам'ятна дошка на меморіальному цвинтарі у Вільгельмсхафені, присвячена загиблим на борту Ту-154 | |
Загальні відомості | |
Дата | 13 вересня 1997 |
Час | 15:10 UTC |
Характер | Зіткнення в повітрі[en] |
Причина | Помилки екіпажу |
Місце | |
Країна | |
Перше повітряне судно | |
Літак, що зазнав катастрофи (1996 рік). | |
Авіакомпанія | |
Модель | Ту-154М |
Бортовий номер | 11+02 |
Серійний номер | 08-13 |
Заводський номер | 89A-813 |
Дата випуску | 1989 рік |
Рейс | GAF 074 |
Пункт вильоту | |
Перша рейсова зупинка | |
Друга рейсова зупинка | |
Пункт призначення | |
Екіпаж | 10 |
Пасажири | 14 |
Вижило | 0 |
Поранено | 0 |
Загинуло | 24 (всі) |
Друге повітряне судно | |
Літак, що зазнав катастрофи, за 2 роки і 1 місяць до інциденту. | |
Авіакомпанія | |
Модель | Lockheed C-141B |
Бортовий номер | 65-9405 |
Заводський номер | 300-6142 |
Дата випуску | 1966 рік |
Рейс | REACH 4201 |
Пункт вильоту | |
Рейсова зупинка | |
Пункт призначення | |
Екіпаж | 9 |
Пасажири | 0 |
Вижило | 0 |
Поранено | 0 |
Загинуло | 9 (всі) |
Зіткнення над Атлантикою (1997) — авіаційна катастрофа, що сталась у суботу 13 вересня 1997 року в небі над Атлантикою у 120 кілометрах на захід від берегів Намібії. На ешелоні 350 (10 668 м, 35 000 фт) в точці 18°48′ пд. ш. 11°18′ сх. д. / 18.8° пд. ш. 11.3° сх. д. зіткнулися пасажирський Ту-154М німецької авіакомпанії Luftwaffe (ВПС Німеччини) (рейс GAF 074 Кельн — Ніамей — Віндгук — Кейптаун) та військово-транспортний Lockheed C-141B ВПС США (рейс REACH 4201 Віндгук — Джорджтаун — Нью-Ганновер). У результаті зіткнення обидва літаки рухнули в океан, екіпаж «Локхіда» встиг передати сигнал Mayday. Усі 33 особи, що перебували на обох бортах — 24 особи на «Туполєві» (14 пасажирів та 10 членів екіпажу) і 9 членів екіпажу «Локхіда» — загинули.
Основною причиною катастрофи стала помилка німецького екіпажу, який продовжував зберігати ешелон польоту 350 замість підйому до призначеного ешелону 390. Істотним фактором стали порушення в організації керування повітряним рухом у цьому регіоні, зокрема зазначені в планах польотів ешелони 350 і 390 не відповідали правилам міжнародної організації цивільної авіації. Також катастрофі сприяла і погана взаємодія між диспетчерськими центрами у Лубанго[en] та Віндгуку. Те, що на обох літаках не було обладнання TCAS, на думку комісії, не було причиною катастрофи або супутнім фактором, але її наявність могла б запобігти зіткненню.