Апухтін Борис Трифонович
Особисті дані | ||
---|---|---|
Повне ім'я | Борис Трифонович Апухтін (Борис Трифонович Апухтин) | |
Народження | 19 лютого 1906 | |
Красково | ||
Смерть | 27 лютого 1975 (69 років) | |
Москва, СРСР | ||
Поховання | Востряковський цвинтар | |
Зріст | 178 см | |
Громадянство | ||
Позиція | центральний півзахисник | |
Професіональні клуби* | ||
Роки | Клуб | І (г) |
1919—1924 1925—1927 1928—1933 1934—1941 |
ВТОВАС (Москва) МОМЕС (Москва) РКІМА (Москва) ДЦОЛІФК |
|
Тренерська діяльність** | ||
Сезони | Команда | Місце |
1946 1948 1949 |
«Динамо» (Київ) «Локомотив» (Москва) «Динамо» (Єреван) |
12 7 16 |
Звання, нагороди | ||
Нагороди | ||
* Ігри та голи за професіональні клуби | ||
** Тільки на посаді головного тренера. |
Борис Трифонович Апухтін (рос. Борис Трифонович Апухтин; 19 лютого (4 березня) 1906, селище Красково, Московська губернія (нині Люберецький район, Московська область) — 27 лютого 1975, Москва) — радянський футболіст і тренер. Всю ігрову кар'єру провів у московських командах, грав на місці центрального півзахисника. Майстер спорту СРСР (з 1948). Був головним тренером, зокрема, київського «Динамо», московського «Локомотива» та єреванського «Динамо». Заслужений тренер СРСР (з 1957).
Почав грати у футбол у селищі Красково в дитячій команді гуртка «Красково» (Казанська залізниця).
Грав на позиції центрального півзахисника. Зріст — 178 см. Був дуже витривалим і працелюбним футболістом з великим діапазоном дій. Всю кар'єру провів у московських командах:
- 1916—1918 — юнацька команда Замоскворецького клубу спорту (ЗКС);
- 1919—1924 — Всеросійське товариство освітньо-виробничих асоціацій (ВТОВАС);
- 1925—1927 — «Червоний промінь» і Московська міська електростанція (МОМЕС);
- 1928—1933 — Районний Клуб імені Астахова при московському заводі «Серп і Молот» (через кілька років клуб отримав назву «Металург» Москва);
- 1934—1941 — команда Державного центрального інституту фізичної культури (ДЦОЛІФК).
Був у складі збірної Москви і збірної профспілок (ВЦРПС) у 1931—1933 роках. Чемпіон Москви 1932 (осінь) і 1933 (осінь).
У 1936 році був тренером «Пролетарської перемоги» (Москва). Закінчивши школу тренерів був у ній викладачем.
З червня 1946 року — головний тренер «Динамо» (Київ). Обезкровлені після війни динамівці під керівництвом Апухтіна показали найгірший результат за всю історію участей у чемпіонатах СРСР — останнє, 12-те, місце серед команд найвищого ешелону. У 1948 році (до червня) — головний тренер «Локомотива» (Москва), з серпня 1949 р. — «Динамо» (Єреван), у 1950 — «Червоного прапора» (Іваново).
З 1943 по 1958 (з перервами) — старший тренер відділу футболу Спорткомітету СРСР. У 1948—1952 роках проводив тренерські збори в Албанії, був тренером-консультантом збірної Албанії. Проводив велику організаційну роботу з розвитку футболу в Середній Азії і Сибіру.
У 1966 і 1968 роках — начальник і старший тренер «Нафтовика» (Фергана).
Автор книг «Техніка футболу» (Москва, 1956 і 1958), «Тактична підготовка футболістів» (Москва, 1961) та «Обманні прийоми у футболі» (Москва, 1969).
- Соскин А. Всё о футболе. Страны. Клубы. Турниры. Футболисты. Тренеры. Судьи. — Москва: Физкультура и спорт, 1972. — С. 275
- Мультимедійна енциклопедія ФК «Динамо» Київ
|
|
|
|
- Народились 19 лютого
- Народились 1906
- Померли 27 лютого
- Померли 1975
- Померли в Москві
- Заслужені тренери СРСР
- Тренери ФК «Арарат» Єреван
- Тренери ФК «Динамо» Київ
- Тренери ФК «Локомотив» Москва
- Радянські футболісти
- Футбольні тренери СРСР
- Тренери ФК «Текстильник» Іваново
- Поховані на Востряковському кладовищі
- Уродженці Люберецького району