Беззубова Текля Гнатівна
Беззубова Текля Гнатівна | |
---|---|
Прізвисько | Сёка патя |
Народилася | 27 вересня 1880 Нові Турдаки, Саранський повіт, Пензенська губернія, Російська імперія |
Померла | 12 травня 1966 (85 років) Саранськ, РРФСР, СРСР |
Країна | |
Діяльність | оповідачка, народний співак |
Знання мов | ерзянська |
Нагороди | |
Те́кля Гна́тівна Беззу́бова (рос. Беззубова Фекла Игнатьевна; *26 листопада 1880, Од Мурза — † 12 травня 1966) — ерзянська оповідачка, письменниця. Зберігала традиції усної творчості, епічних переказів про створення світу. Російською більшовицькою системою використовувалася для «совєтизації» патріархальних середовищ ерзянської нації.
Народилася у родині ерзянського господаря Гната Звєркова. Вийшла заміж у сусіднє село Сємілєй, взяла прізвище чоловіка - Беззубова.
Друкується з 1936 - її оповіді записували професійні етнографи. Перша збірка — «Народні розповіді». Публічні твори носять замовний характер: «Розповідь про Москву», «Плач про Леніна», «На нові землі». Всього видано одинадцять збірок.
У часи Другої світової війни під її іменем влада видала кілька кон'юнктурних ерзянських пісень, стилізованих під народні: «Не плач, рідна Україно», «Не тужи, красеню Київ-град».
Оповіді Беззубової активно популяризувалися комуністичною владою як зразкові, у тому числі вони експортувалися до інших залежних країн, окупованих СССР.
- Песни и сказы. Саранск, 1955.
- Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1974–1985.
- Бібліотека мордовської літератури(рос.)
- Народились 27 вересня
- Народились 1880
- Уродженці Саранського повіту
- Померли 12 травня
- Померли 1966
- Померли в Саранську
- Кавалери ордена Трудового Червоного Прапора
- Кавалери ордена «Знак Пошани»
- Нагороджені медаллю «За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
- Ерзянські письменники
- Ерзяни
- Народились 26 листопада
- Оповідачі