Баккалінський Арсен Якимович
Баккалінський Арсен Якимович | |
---|---|
Народився | 13 (25) січня 1880 Вороньків, Бориспільський район |
Помер | 1921 Вороньків, Бориспільський район |
Країна | |
Діяльність | поет, фольклорист, хормейстер |
Alma mater | Київська духовна семінарія (1900) |
Арсен Якимович Баккалі́нський (псевдоніми і криптоніми: А. З., Арсень Б., З. А., Згода[1]; нар. 25 січня 1880, Вороньків — пом. квітень 1921, Вороньків) — український поет, фольклорист, хормейстер.
Народився 13 [25] січня 1880 року в селі Воронькові Київської губернії Російської імперії (нині Бориспільський район Київської області, Україна) в сім'ї сільського дяка. Співав у хорі Миколи Лисенка. У 1899 році з хором брав участь у концертній подорожі по Україні. 1900 року закінчив Київську духовну семінарію.
Упродовж 1901–1904 років працював вчителем початкового училища у селі Сеньківці Київської губернії. Протягом 1904–1906 років викладав спів в училищах Києва, зокрема Києво-Пріорському, а у 1906–1920 роках очолював його. Одночасно керував учнівськими хорами, хором робітників заводу Цепи Галя, хором Лук'янівського народного дому, з яким виконував переважно українські народні пісні. Підтримував стосунки з Миколою Лисенком, Кирилом Стеценком, Олександром Кошицем. Помер у Воронькові у квітні 1921 року.
Збирав народні пісні. Його записи опрацьовували для хору Кирило Стеценко (зокрема колядки «Ой яка красна в лузі калина», «Василева мати», «З-під гір, з-під долин», «Ой за горою, за зеленою», «Ой дивнеє народження», «Що у пана Йвана», «Святі сиділи», «А у цього хазяїна на його дворі») й Олександр Кошиць.
1903 року видав збірку поезій «Молоді поривання» під криптонімом А.З. Уклав і коштом друкарні Юхима Фесенка[1] видав у 1904 році в Одесі «Український співаник». У підзаголовку написано:
«Сто пісень з нотами. Улаштував Б. Арсень».
Насправді у збірнику 103 пісні. Є в ньому пісні жартівливі, ліричні, зокрема: «Ой у полі три криниченьки», «Ой під вишнею, під черешнею», «Вийшли в поле косарі», «Не щебечи соловейку», «Їхав козак за Дунай» та інші. Завершує збірку колядка «Нова радість стала»[1]. Багато музично-етнографічного матеріалу залишилося в рукописах.
Автор статей з питань народної освіти.
- ↑ а б в Андрій Зиль. З пориваннями до слова і пісні. / «Трудова Слава» від 23 січня 2015. Архів оригіналу за 7 листопада 2021. Процитовано 7 листопада 2021.
- Мировець В. Б. Арсень. Український співаник з нотами [Рецензія] // «Кіевская старина». 1904. Том 85;
- П'ядик Ю. В.. Баккалінський Арсен Якович // Українська літературна енциклопедія : В 5 т. / редкол.: І. О. Дзеверін (відповід. ред.) та ін. — К. : Голов. ред. УРЕ ім. М. П. Бажана, 1988. — Т. 1 : А—Г. , сторінки 115—116;
- Бакалінський Арсен Якович // Митці України : Енциклопедичний довідник / упоряд. : М. Г. Лабінський, В. С. Мурза ; за ред. А. В. Кудрицького. — К. : «Українська енциклопедія» ім. М. П. Бажана, 1992. — С. 42. — ISBN 5-88500-042-5. [Архівовано з першоджерела 12 вересня 2022.];
- П'ядик Ю. В. Бакалінський Арсен Якович // Мистецтво України: енциклопедія: у 5 томах. / редколегія: А. В. Кудрицький (відп. ред.) [та ін.]. — Київ: «Українська енциклопедія» імені М. П. Бажана, 1995, Том 1 : А-В . — 1995, сторінка 130;
- П'ядик Ю. В.. Баккалінський Арсен Якимович // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України, НТШ. — К. : Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2001–2024. — ISBN 966-02-2074-X.
- Український співаник. 100 пісень з нотами / улаштував Б. Арсень [А. Я. Баккалінський]. — Одесса: Тип. и Хромолит. Е. И. Фесенко, 1904. Вип. 4. — 132, ІІІ с.
- Народились 25 січня
- Народились 1880
- Уродженці Воронькова
- Померли 1921
- Померли в Бориспільському районі
- Випускники Київської духовної семінарії
- Фольклористи Російської імперії
- Українські фольклористи
- Фольклористи XX століття
- Поети Російської імперії
- Українські поети
- Поети XX століття
- Педагоги Російської імперії
- Українські педагоги
- Педагоги XX століття
- Хорові диригенти Російської імперії
- Українські хорові диригенти
- Хорові диригенти XX століття
- Педагоги Києва