Мауля Абд аль-Хафіз ібн аль-Хасан
Мауля Абд аль-Хафіз ібн аль-Хасан | |
---|---|
араб. عبد الحفيظ بن الحسن | |
Народився | 1875[1][3][…] Фес, Марокко |
Помер | 4 квітня 1937[1][2] Анг'ян-ле-Бен |
Країна | |
Діяльність | султан, політик |
Знання мов | арабська |
Посада | султан Марокко[d] |
Конфесія | іслам |
Рід | Алауїти |
Батько | Хасан I (султан Марокко) |
Брати, сестри | Мулай Юсуф і Мауля Абд аль-Азіз ібн аль-Хасан |
Нагороди | |
Мауля́ Абд аль-Хафі́з ібн аль-Хаса́н (Абд аль-Хафіз; 1875[джерело?] — 1937) — султан Марокко в 1908-12 роках.
Походить із династії Алауїтів (Філалідів). Син Хасана, брат Абд аль-Азіза. Намісник в Марракеші, був проголошений султаном в результаті повстання племен проти аль-Азіза. Прийшовши до влади, був вимушений визнати всі нерівноправні договори, що були підписані Марокко з європейськими державами.
В 1910 році підписав з французькими банками нову угоду про кредит. Ведення додаткових податків, посилення впливу Франції в Марокко викликали повстання племен, яким скористалась Франція для окупації Феса, Мекнеса та інших територій. Підписав Феський договір 1912 року з Францією про протекторат над Марокко. В 1912 зрікся престолу.
- ↑ а б в Encyclopædia Britannica
- ↑ а б в Gran Enciclopèdia Catalana — Grup Enciclopèdia, 1968.
- ↑ Архів преси XX століття — 1908.
- Африка. Енциклопедичний довідник. Т.1-2. Москва, 1986
|
|