Моріс Джозеф Лубрано
Моріс Джозеф Лубрано | |
---|---|
Morris Joseph Lubrano | |
Громадянство | |
Діяльність | Дипломат |
Відомий завдяки | Надзвичайний і Повноважний посол Мальти в Україні |
Моріс Джозеф Лубрано (Morris Joseph Lubrano) — мальтійський дипломат. Надзвичайний і Повноважний посол Мальти в СРСР, в РФ та в Україні за сумісництвом.
З 1980 по 1987 рр. — Надзвичайний і Повноважний Посол Мальти в Триполі, Лівія[1].
З 16 липня 1981 по 1987 рр. — Надзвичайний і Повноважний Посол Мальти в Народній Республіці Болгарії за сумісництвом[2].
У 1987—1991 рр. — Надзвичайний і Повноважний Посол Мальти в СРСР. 17 листопада 1987 року вручив вірчі грамоти Першому заступнику голови президії Верховного Ради СРСР Петру Демичеву[3]
З 1991 року — Надзвичайний і Повноважний Посол Мальти в РФ[4].
5 березня 1992 року разом із Миколою Макаревичем підписав протокол про встановлення дипломатичних відносин між Мальтою та Україною[5].
З 1992 року — Надзвичайний і Повноважний Посол Мальти в Україні за сумісництвом. Вручив вірчі грамоти президенту України Леоніду Кравчуку[6]
- ↑ Двустранни дипломатически отношения на България с отделните държави (1878—2005). Архів оригіналу за 4 березня 2021. Процитовано 18 березня 2022.
- ↑ Малта празнува дни на българската култура. Архів оригіналу за 1 грудня 2020. Процитовано 18 березня 2022.
- ↑ Чрезвычайный и Полномочный Посол Республики Мальта в СССР Морис Джозеф Лубрано и первый заместитель председателя президиума Верховного Совета СССР Петр Демичев (слева направо) во время вручения послом верительных грамот. Архів оригіналу за 26 грудня 2019. Процитовано 27 листопада 2019.
- ↑ Алена Каработт-Чайкина: «У меня в жизни всегда было три профессии — журналист, гид и переводчик». Архів оригіналу за 17 вересня 2019. Процитовано 27 листопада 2019.
- ↑ Протокол про встановлення дипломатичних відносин між Україною і Мальтою. Архів оригіналу за 24 лютого 2022. Процитовано 27 листопада 2019.
- ↑ Надзвичайний і Повноважний Посол Мальти в Україні Моріс Джозеф Лубрано вручив вірчі грамоти президенту України Леоніду Кравчуку. Київ. 1992 рік. Фото Володимира Фаліна. Із фондів Укрінформу. Архів оригіналу за 23 вересня 2020. Процитовано 27 листопада 2019.