Однороженко Олег Анатолійович
Олег Анатолійович Однороженко | |
---|---|
Народився | 26 грудня 1974 (49 років) Харків, Українська РСР, СРСР |
Країна | |
Діяльність | політик |
Alma mater | Харківський національний університет ім. В. Н. Каразіна |
Галузь | історія, геральдика, сфрагістика |
Заклад | Інститут української археографії та джерелознавства імені М. С. Грушевського НАН України |
Вчене звання | старший науковий співробітник |
Науковий ступінь | доктор історичних наук |
Науковий керівник | В. В. Кравченко Ю. А. Мицик |
Однороженко Олег Анатолійович (нар.1974[1]) — український історик та громадський діяч, доктор історичних наук, старший науковий співробітник Інституту української археографії та джерелознавства імені М. С. Грушевського НАН України[2], колишній[3] головний ідеологічний референт громадської організації «Патріот України» та «Соціал-Національної Асамблеї»[4], член Українського геральдичного товариства[5]. Колишній голова Харківського осередку ВО Свобода.[6]
Народився 26 грудня 1974 р. в Харкові, Україна. В 1992 р. закінчив середню школу № 54. Того ж року вступив до Харківського національного університету ім. В. Н. Каразіна на геолого-географічний факультет. В 1994 р. вступає на історичний факультет для отримання другої вищої освіти. В 1999 р. вступає в аспірантуру Харківського національного університету імені В. Н. Каразіна[7].
У 2003 році захистив кандидатську дисертацію «Державна і земельна геральдика і сфрагістика Війська Запорозького» (науковий керівник — Володимир Кравченко)[7].
Станом на 2004 рік Олег Однороженко був старшим викладачем кафедри історії України історичного факультету Сумського державного педагогічного університету імені А. С. Макаренка[8].
Під час парламентських виборів в Україні 2006 року був кандидатом в народні депутати України від ВО «Свобода» (у списку № 24), будучи на той час членом цієї партії та докторантом Інституту української археографії та джерелознавства імені М. С. Грушевського НАН України[1].
У 2009 році успішно захистив докторську дисертацію «Українська родова геральдика доби середньовіччя та раннього модерну (XIV—XVIII ст.)» (науковий консультант — Юрій Мицик)[9][10].
З 2010 року є старшим науковим співробітником Інституту української археографії та джерелознавства імені М. С. Грушевського НАН України[2][11].
Також він був стипендіатом фонду «Kasa im. Józefa Mianowskiego» та провів 3 місяці в Інституті історії Варшавського університету[12].
Олег Однороженко є членом Українського геральдичного товариства[5].
Станом на 2009 рік був ідеологічним референтом Харківської обласної організації «Патріот України»[13], а у 2011—2012 роках — ідеологічний референт громадської організації «Патріот України»[4][14].
У червні 2009 року Олега Однороженка звинувачували у тому, що він брав участь у груповому побитті харківського громадського активіста О. Корнєва, з приводу чого було порушено кримінальну справу за фактом хуліганства[13].
Ввечері 5 липня 2012 року Олега Однороженка за рішенням Київського районного суду м. Харкова було затримано у Києві як підозрюваного у кримінальній справі щодо вчинення хуліганських дій та етаповано до Харкова з метою проведення слідчих дій[4]. Він проходить у кримінальній справі за епізодами 2009 та 2011 років[15]. 9 липня судом йому було продовжено арешт строком на 10 днів[15][16].
16 липня 2012 року Київський районний суд м. Харкова продовжив термін утримання О. Однороженка під вартою строком на 2 місяці[17]. 23 липня 2012 року Апеляційний суд Харківської області, незважаючи на клопотання про взяття на поруки або під заставу від 8 народних депутатів України, колективу Інституту української археографії та джерелознавства імені М. С. Грушевського, Всеукраїнського товариства «Просвіта» імені Тараса Шевченка, колег з Інституту історії Варшавського університету, залишив в силі рішення про продовження утримання під вартою на 2 місяці[12][18][19].
1 листопада 2012 року Олег Однороженко Дзержинським районним судом м. Харкова був відпущений на поруки народних депутатів України Андрія Парубія і Ярослава Кендзьора[20].
23 грудня 2013 року йому було змінено запобіжний захід на тримання в слідчому ізоляторі[21]
24 лютого 2014 р. Верховна Рада прийняла постанову № 4202 «Про звільнення політв'язнів». Виконуючи цю постанову, 25 лютого Олега Однороженка було звільнено[22]. Після звільнення узяв активну участь у розбудові добровольчого батальйону МВС України «Азов», став заступником командира батальйону Андрія Білецького з виховної роботи з особовим складом.
- Однороженко О. А. Територіальна геральдика Слобідської України козацької доби (2-а половина XVII — середина XVIII ст.). — Харків: ХНУ імені В. Н. Каразіна, 2002. — 72 с. — (Джерелознавчі зошити; Зошит 1). — ISBN 966-623-089-5.
- Однороженко О. А. Українські державні, земельні та міські печатки козацької доби (кінець XVI—XVIII ст.). — Харків: ХНУ імені В. Н. Каразіна, 2003. — 220 с. — ISBN 966-7409-37-6.
- Алфьоров О., Однороженко О. Українські особові печатки XV—XVII ст. за матеріалами київських архівосховищ. — Харків: Просвіта, 2008. — 199 с. — ISBN 966-7409-51-X.
- Однороженко О. А. Князівська геральдика Волині середини XIV—XVIII ст. — Харків: Просвіта, 2008. — 180 с. — ISBN 966-7409-49-X.
- Однороженко О. А. Гербовник Вацлава Руліковського: Геральдичні виписи. — Харків: Просвіта, 2008. — 96 с. ISBN 966-7409-48-X.
- Однороженко О. А. Родова геральдика Русо-Влахії (Молдавського господарства) кінця XIV — XVI ст. — Харків: Просвіта, 2008. — 155 с. — ISBN 966-7409-51-1.
- Однороженко О. А. Родова геральдика Руського королівства та Руських земель Корони Польської XIV—XVI ст. — Харків: Харк. обл. об-ня Всеукр. т-ва «Просвіта» , 2009. — 311 с. : іл. — (Monumenta ruthensae heraldica; vol. 1). — ISBN 966-7409-52-X.
- Однороженко О. А. Руські королівські, господарські та князівські печатки ХІІІ — XVI ст. — Харків: Просвіта, 2009. — 319 с. — ISBN 966-7409-21-X.
- Однороженко О. А. Козацька територіальна геральдика кінця XVI — XVIII ст. — Харків, 2009. — 415 с. — (Monumenta rutheniae heraldica; vol. 3). — ISBN 966-7409-20-1.
- Однороженко О. А. Українська (руська) еліта доби Середньовіччя і раннього Модерну: структура та влада. — К.: Темпора, 2011. — 421 с. — ISBN 978-617-569-025-3.
- Однороженко О. Де, коли й чому виникли герби? Вступ до візантійської геральдики Х—ХІІст./ Олег Однороженко; худож.-оформлювач М.Мен-дор. — Харків: Фоліо, 2022. — 314 с.: іл.
- Однороженко О. Геральдика середньовічної Руси (України): у 3-х т. Т. I: Генеза руської геральдики Х—ХІІст./ Олег Однороженко; худож.-оформлювач М.Мен-дор. — Харків: Фоліо, 2022. — 718 с.: іл.
Вікіцитати містять висловлювання від або про: Однороженко Олег Анатолійович |
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Однороженко Олег Анатолійович |
- ↑ а б Постанова Центральної виборчої комісії України № 89 від 6 січня 2006 року Про реєстрацію кандидатів у народні депутати України, включених до виборчого списку Всеукраїнського об'єднання «Свобода».
- ↑ а б Український традиціоналістичний клуб. Монархія та Україна. Архів оригіналу за 15 червня 2012. Процитовано 26 липня 2012.
- ↑ Трощинська, Тетяна; Ференс, Любомир (05 серпня 2017). «Азов» став частиною системи через волю Білецького, — Олег Однороженко. Громадське радіо. Процитовано 14 серпня 2017.
- ↑ а б в Войницький А. Один з лідерів «Патріота України» О. Однороженко затриманий і доставлений до Харкова (доповнено). [Архівовано 24.09.2015, у Wayback Machine.] Status quo. 06.07.2012.
- ↑ а б Українське геральдичне товариство. Члени УГТ.
- ↑ Акція на підтримку українських студентів. Архів оригіналу за 30 грудня 2013. Процитовано 16 вересня 2012.
- ↑ а б Однороженко О. А. Державна і земельна геральдика і сфрагістика Війська Запорізького: Автореф. дис. … канд.іст. наук. — Харків, 2003. — C. 2.
- ↑ Схід-Захід: Історико-культурологічний збірник. — Випуск 6. — Харків-Київ: Критика, 2004. — C. 254.
- ↑ Однороженко О. А. Українська родова геральдика доби середньовіччя та раннього модерну (XIV—XVIII ст.): Автореф. дисс. … докт. іст. наук. — К., 2009. — С. 2. Архів оригіналу за 29 травня 2014. Процитовано 27 липня 2012.
- ↑ Юрій Мицик. Наукове керівництво докторантами і аспірантами. Архів оригіналу за 8 жовтня 2011. Процитовано 27 липня 2012.
- ↑ а б Постанова Верховної Ради України № 1848-VI від 2 лютого 2010 року «Про призначення у 2010 році іменних стипендій Верховної Ради України для найталановитіших молодих учених»
- ↑ а б Михайліченко М. Політичні репресії в Україні: Харківська Справа Олега Однороженка. [Архівовано 1 лютого 2014 у Wayback Machine.] Сумський історичний портал. 25.07.2012.
- ↑ а б Войницкий А. Председатель организации «Надія нації» утверждает, что его избили члены организации «Патриот Украины». Возбуждено уголовное дело (дополнено). Status quo. 22.06.2009. (рос.)
- ↑ Войницький А. У квартирі активіста ВО «Свобода» здійснили обшук (доповнено). [Архівовано 04.03.2016, у Wayback Machine.] Status quo. 01.09.2011.
- ↑ а б Войницький А. Одному з лідерів «Патріота України» О. Однороженку продовжили арешт. [Архівовано 04.10.2013, у Wayback Machine.] Status quo. 09.07.2012.
- ↑ Титаренко Ж. Суд продовжив термін утримування під вартою ідеологічного референта Всеукраїнської громадської організації «Патріот України» Олега Однороженка. Справжня варта. 09.07.2012.
- ↑ Войницький А. Суд продовжив арешт одного з лідерів «Патріота України» О. Однороженка до двох місяців.[недоступне посилання з липня 2019] Status quo. 17.07.2012.
- ↑ Соціал-Національна Асамблея. Трагікомічний суд у Харкові над Олегом Однороженком (подробиці перебігу суду).[недоступне посилання з липня 2019]
- ↑ Титаренко Ж. Апеляційний суд продовжив термін утримування під вартою лідера організації «Патріот України» Олега Однороженка Справжня варта. 26.07.2012.
- ↑ Войницький А. Суд відпустив на поруки керівників «Патріота України» Однороженка і Кравчуна. [Архівовано 29.05.2014, у Wayback Machine.] Status quo. 01.11.2012.
- ↑ Северин Наливайко. В Харкові заарештували ідеолога націоналістичної організації. Gazeta.ua. 23.12.2013.
- ↑ Прокуратура вже випустила на волю п'ятьох політв'язнів [Архівовано 2014-10-06 у Wayback Machine.], Insider, 25 лютого 2014.
|