Пхаджу
Пхаджу 坡州市 | ||||
---|---|---|---|---|
| ||||
| ||||
| ||||
Основні дані | ||||
37°49′58″ пн. ш. 126°49′01″ сх. д. / 37.83277777780577367° пн. ш. 126.816944444467779363° сх. д.Координати: 37°49′58″ пн. ш. 126°49′01″ сх. д. / 37.83277777780577367° пн. ш. 126.816944444467779363° сх. д. | ||||
Країна | Південна Корея | |||
Регіон | Кьонгі | |||
Поділ |
| |||
Перша згадка | 475 | |||
Статус міста | 1996 | |||
Площа | 682,6 км² | |||
Населення | 311 164 | |||
· густота | 456 осіб/км² | |||
Телефонний код | (+82) 31 | |||
Часовий пояс | UTC+9 (Кьонгі) | |||
GeoNames | 1839430 | |||
OSM | ↑2306392 ·R (Кьонгі) | |||
Поштові індекси | 411789-413950 | |||
Міська влада | ||||
Мер міста | Лі Індже | |||
Вебсайт | paju.go.kr | |||
Мапа | ||||
| ||||
| ||||
| ||||
|
Пхаджу́ (кор. 파주시, 坡州市, Paju-si) — місто в провінції Кьонгідо, Південна Корея. Розташований трохи південніше містечка Пханмунджом, де було підписана угода про припинення вогню під час війни в Кореї. Оскільки Пхаджу розташований на кордоні з КНДР, тут розквартировані декілька достатньо великих військових формувань, в тому числі і баз американської армії. У 2002 році в Пхаджу відкрилась найпівнічніша в країні залізнична станція Торасан.
Перша згадка про поселення на території сучасного Пхаджу відноситься до 475 року. Тоді ця територія входила в склад держави Когурьо, і тут знаходилась адміністративна одиниця статусу «хьон» Суліхоль (Суліхольхьон). В 757 році після адміністративної реформи (уже в складі Сілли) Суліхоль змінив назву на Понсон (Понсонхьон). Під час династії Корьо, в 1174 — назва була змінена на Совон (Совонхьон). В 1393 році на базі хьона Совон був утворений гун Совон, перейменований у Вонпхьон у 1398 році, в епоху династії Чосон. У 1414 році до нього був приєднане селище Кьоха. В 1459 році Пхаджу отримав сучасну назву і статус мок. У 1895 році Пхаджу отримав статус повіту (гун). Статус міста був отриманий у 1996 році. Поряд з Пхаджу знаходиться відоме містечко Пханмунджом, в якому було підписане перемир'я в Корейській війні в 1953 році[1].
Пхаджу адміністративно ділиться на 5 ип, 9 мьон і 2 тон (дон).[2]
Район | Хангиль | Площа, км² | Населення, чол | Внутрішній поділ |
---|---|---|---|---|
Кьохаип | 교하읍 | 57,9 | 104 016 | 16 ри |
Мунсанип | 문산읍 | 47,34 | 35 007 | 10 ри |
Попвонип | 법원읍 | 71,05 | 14 630 | 10 ри |
Пхаджуип | 파주읍 | 32,22 | 13 203 | 7 ри |
Чоріип | 조리읍 | 27,44 | 31 588 | 7 ри |
Воллонмьон | 월롱면 | 26,84 | 11 132 | 5 ри |
Квантханмьон | 광탄면 | 65,44 | 13 527 | 9 ри |
Куннемьон | 군내면 | 139,08 | 660 | 7 ри |
Пхапхьонмьон | 파평면 | 41,83 | 4 986 | 7 ри |
Тханхьонмьон | 탄현면 | 59,64 | 13 906 | 11 ри |
Чанданмьон | 장단면 | 33,69 | 8 ри | |
Чіндонмьон | 진동면 | 32,28 | 148 | 10 ри |
Чінсомьон | 진서면 | 39,74 | 3 ри | |
Чоксонмьон | 적성면 | 88,85 | 7 409 | 16 ри |
Кимчхон-ідон | 금촌2동 | 4,57 | 22 675 | |
Кимчхон-ільдон | 금촌1동 | 19,33 | 20 591 |
Розташований на півночі Південної Кореї, поряд з кордоном з КНДР. На півдні межує з Кояном, на сході — з Янджу, на півдні — з Кімпхо. З заходу омивається водами Жовтого моря.
Культурні:
- Фестиваль культури «Юльгок» — проводиться кожний рік в жовтні. В програмі виступи фольклорних колективів, виставки народних ремесл, ярмарок[3]
- Фестиваль повітряних зміїв — проводиться кожний рік в середині січня в честь об'єднання Кореї.[4]
Природні:
- Чанджисан — гора, на якій знаходяться два висічених з каменя Будди.[5]
- Гора Камаксан — тут є високий водоспад, прокладені маршрути для занять гірським туризмом.[6]
Історичні:
- Меморіальний комплекс «Імджінгак» — побудований в честь подій корейської війни 1950—1953 років.[7]
- Обсерваторія об'єднання — розташована на горі в 460 метрах від кордону з КНДР. Оптичні прилади обсерваторії направлені глибоко в Північну Корею. Обсерваторія відкрита для відвідування туристами.[8]
Адміністрацією міста налагоджені побратимські взаємини з такими містами:[9] Всередині країни:
Закордоном:
КНР: Цзіньчжоу — з 1994
Японія: Хадано — з 1997 — статус дружнього міста
Австралія: Тувумба — з 2001
КНР: Муданьцзян — з 2003 — статус дружнього міста
Туреччина: Ескішехір
ПАР: Стелленбош
Іспанія: Куенка
Чилі: Ранкагуа
Росія: Краснодар
Канада: Коквітлам
Японія: Сасебо
Як і інші міста Південної Кореї, Пхаджу має ряд символів:[10]
- Дерево: гінгко — втілює процвітання і прагнення до розвитку Пхаджу як мирного і комфортного місця проживання.
- Птах: голуб — символізує мир і безпеку.
- Квітка: космея — символізує об'єднання і гармонію життя жителів міста.
- ↑ История Пхаджу (англійською) . Архів оригіналу за 1 червня 2012. Процитовано 23 січня 2011.
- ↑ Адміністративний поділ Пхаджу (корейською) . Архів оригіналу за 1 червня 2012. Процитовано 23 січня 2011.
- ↑ Фестиваль «Юльгок» (англійською) . Архів оригіналу за 1 червня 2012. Процитовано 23 січня 2011.
- ↑ Фестиваль повітряних зміїв (англійською) . Архів оригіналу за 1 червня 2012. Процитовано 23 січня 2011.
- ↑ Будди на горі Чанджисан (англійською) . Архів оригіналу за 1 червня 2012. Процитовано 23 січня 2011.
- ↑ Камаксан (англійською) . Архів оригіналу за 1 червня 2012. Процитовано 23 січня 2011.
- ↑ Меморіальний комплекс «Імджінгак» (англійською) . Архів оригіналу за 1 червня 2012. Процитовано 23 січня 2011.
- ↑ Обсерваторія Об'єднання (англійською) . Архів оригіналу за 1 червня 2012. Процитовано 23 січня 2011.
- ↑ Города-побратимы Пхаджу (англійською) . Архів оригіналу за 1 червня 2012. Процитовано 23 січня 2011.
- ↑ Символи Пхаджу (англійською) . Архів оригіналу за 16 липня 2013. Процитовано 2011-01-archiveurl=http://www.webcitation.org/61JVmm9rs.