Смирнов Василь Павлович
Особисті дані | ||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Повне ім'я | Василь Павлович Смирнов | |||||||
Народження | 18 (31) грудня 1908 | |||||||
Серпухов, Московська губернія, Російська імперія | ||||||||
Смерть | 12 червня 1987 (78 років) | |||||||
Серпухов, Московська область, РРФСР, СРСР | ||||||||
Зріст | 172 см | |||||||
Вага | 68 кг | |||||||
Громадянство | ||||||||
Позиція | центральний і правий напівсередній нападник | |||||||
Професіональні клуби* | ||||||||
| ||||||||
Тренерська діяльність** | ||||||||
| ||||||||
Звання, нагороди | ||||||||
Нагороди |
| |||||||
* Ігри та голи за професіональні клуби |
Василь Павлович Смирнов (рос. Василий Павлович Смирнов, 31 грудня 1908, Серпухов, Московська губернія, Російська імперія — 12 червня 1987, Серпухов, Московська область, РРФСР, СРСР) — радянський футболіст і хокеїст, футбольний і хокейний тренер. Заслужений майстер спорту (1947)[1][2].
Вихованець заводської команди в Серпухові. Виступав у московських клубах «Трьохгорка» і «Динамо», де домігся найбільших успіхів. Провів 11 матчів (усі проти збірної Туреччини) за збірну СРСР, забив 4 м'ячі[1]. Учасник ігор зі збірною Праги (1935), паризьким «Ресінгом» (1936) і зі збірною Басконії (1937)[2]. Після матчу з «Ресінгом» французька газета «Авангард» назвала Смирнова в числі п'яти найсильніших центральних нападників Європи[3].
Соратник по «Динамо» Михайло Якушин так оцінював гру Василя Смирнова[4].
Кремезний і міцний Смирнов не пасував ні перед ким — спортивні єдиноборства були його стихією. Він чудово володів дріблінгом і всі ігрові завдання завжди намагався вирішити з його допомогою. Якщо м'яч потрапляв до нього десь на підступах до штрафного, Смирнов без вагань йшов на обіграш суперників — настільки був впевнений в собі і в разі успіху завершував атаку потужним ударом. Може бути, він трохи і зловживав індивідуальною грою, але зате часто завдяки їй добивався успіху. У всякому разі, у нього була репутація бомбардира. Гравець невгамовної пристрасті і дивовижної витривалості, Смирнов встигав не тільки атакувати, але і допомагати партнерам оборонятися. Такі дії нападника для гри тих років були рідкістю.
Також грав у хокей з м'ячем, де домігся значних результатів. Грав на позиції лівого напівсереднього нападника[2].
Після закінчення кар'єри гравця був директором стадіону «Динамо» в Москві (1940—1941). Потім тренував клубні динамівські команди з хокею з м'ячем і футболу (1944—1956), команду Серпухова з футболу (1957—1962), згодом серпуховську «Зірку»(1963—1968)[2].
- У 1947 році присвоєно звання Заслужений майстер спорту.
- Нагороджений орденом «Знак Пошани»[1][2].
- Чемпіон Москви 1927 (весна), 1929 (осінь), 1930 (весна), 1931 (осінь), 1934 (осінь), 1935 (весна)
- Переможець чемпіонату товариства «Динамо» 1933
- Чемпіон СРСР: 1932, 1935, 1936 (весна), 1937
- Володар Кубка СРСР: 1937
- Найкращий бомбардир чемпіонату СРСР: 1937
- У списку 33 найкращих футболістів СРСР — № 1 (1933)[1][2].
- Чемпіон СРСР: 1936
- Володар Кубка СРСР: 1937, 1938[2]
- У 1936 році був включений у список 22 найкращих гравців сезону
- ↑ а б в г Збірна Росії з футболу. Архів оригіналу за 4 червня 2017. Процитовано 6 листопада 2016.
- ↑ а б в г д е ж Динамо. Архів оригіналу за 17 лютого 2018. Процитовано 6 листопада 2016.
- ↑ Смирнов Василий Павлович — fc-dynamo.ru. Архів оригіналу за 23 березня 2016. Процитовано 6 листопада 2016.
- ↑ Михаил Иосифович Якушин. Вечная тайна футбола.
- Профіль футболіста на сайті FootballFacts.ru (рос.)
- На сайті «Збірна Росії з футболу» [Архівовано 4 червня 2017 у Wayback Machine.]