Стенлі Маккристал
Стенлі Маккристал | ||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
генерал США Стенлі А. Маккристал | ||||||||||||
Народження | 14 серпня 1954 (70 років) Форт Лівенворт, Канзас, | |||||||||||
Країна | ||||||||||||
Вид збройних сил | ||||||||||||
Освіта | Гарвардський університет, Військова академія США, Військово-морська Академія США | |||||||||||
Роки служби | 1976—2010 | |||||||||||
Партія | Демократична партія США | |||||||||||
Член | Сили спеціальних операцій армії США | |||||||||||
Звання | ||||||||||||
Формування | ||||||||||||
Командування | ||||||||||||
Війни / битви | Війна в Перській затоці Операція «Непохитна свобода» Операція «Іракська свобода» | |||||||||||
Нагороди | ||||||||||||
|
Стенлі Ален Маккристал (англ. Stanley Allen McChrystal, Stanley A. McChrystal; нар.14 серпня 1954, Форт Лівенворт) — воєначальник ЗС США, генерал армії США (2009). У 2003—2008 рр. — командувач Об'єднаного Командування спеціальних операцій США. У 2009—2010 рр. — командувач Міжнародними силами сприяння безпеці в Афганістані.
- Центр підготовки сил спеціальних операцій армії США
- Сент-Джонський коледж Вищої школи[en]
- Військово-морський коледж
- Гарвардський університет
- бакалавр військових наук військового училища СВ США Вест-Пойнт (1976)
- магістр в галузі національної безпеки і стратегічних досліджень Військової академії ВМС США
- магістр в галузі міжнародних відносин Університету Сальве Регіни[en], Ньюпорт (Род-Айленд).
1972—1976 — курсант військового училища СВ США Вест-Пойнт.
- 1976—1978 — командир взводу (взвод важкого озброєння 3-ї парашутно-десантної роти «С», 1-го ПДБ 504-го ПДП 82-ї ПДД, молодший 2-й лейтенант)
- 1978—1978 — командир взводу, заступник командира роти (3-я парашутно-десантна рота 1-го пдб 504-го пдп 82-ї пдд, молодший 2-й — старший 1-й лейтенант)
- 1978—1979 — курсант офіцерського відділення Школи підготовки особового складу спеціального призначення СВ США (в/ч «Форт Брегг», старший 1-й лейтенант)
- 1978—1980 — командир ДРГ (1-а рота 1-го батальйону 7-го полку спеціального призначення СВ, старший 1-й лейтенант)
- 1980—1981 — курсант офіцерських курсів удосконалення Школи підготовки особового складу СВ США[en] (в/ч «Форт Беннінг», старший 1-й лейтенант-капітан)
- 1981—1982 — офіцер військової розвідки (офіцер забезпечення при групі ООН, Республіка Корея, капітан)
- 1982—1982 — офіцер штабу дивізії (начальник відділу штабу 24-ї дивізії СВ США, в/ч «Форт Стюарт», капітан)
- 1982—1984 — командир роти спеціального призначення (1-а рота спеціального призначення 3-го окремого розвідувального батальйону 19-го полку 24-ї дивізії СВ США, капітан)
- 1984—1985 — начальник штабу батальйону (орб 19-го полку 24-ї дивізії СВ США, капітан)
- 1985—1986 — офіцер штабу батальйону (3-й ПДБ 75-го ПДП, капітан)
- 1986—1987 — командир роти (1-а рота 3-го ПДБ 75-го ПДП, капітан)
- 1987—1989 — начальник штабу батальйону (3-й ПДБ 75-го ПДП, капітан)
- 1989—1990 — слухач військової академії (Військова академія ВМС, м. Ньюпорт штату Род-Айленд, майор)
- 1990—1993 — співробітник центрального апарату Командування спецоперацій МО США (Командування спеціальних операцій, майор-підполковник). В якості співробітника УСО брав участь у плануванні застосування сил спеціального призначення в операції «Буря в пустелітелі»
- 1993—1994 — командир батальйону (2-й ПДБ 504-го ПДП, підполковник)
- 1994—1996 — командир батальйону (2-й ПДБ 75-го ПДП, підполковник)
- 1996—1997 — на викладацькій роботі (запрошений на викладача Школи державного управління імені Джона Ф. Кеннеді Гарвардського університету, підполковник-полковник)
- 1997—1999 — командир полку (75-го полку рейнджерів, полковник)
- 1999—2000 — на науково-дослідній роботі (запрошений на наукового співробітника до «Ради з міжнародних відносин», Нью-Йорк, полковник)
- 2000—2001 — начальник штабу дивізії[1] (82-га пдд, полковник-бригадний генерал)
- 2001 — одночасно командувач загальновійськовим угрупованням СВ США в Кувейті (англ. Combined Joint Task Force-Kuwait)
- 2001—2002 — начальник штабу корпусу (бригадний генерал)
- 2002 — начальник штабу загальновійськової армії (180-а, 82-е оперативне угруповання[en] ЗС США, контингент ЗС США в Афганістані, англ. Combined Joint Task Force-180, бригадний генерал)
- 2002—2003 — заступник начальника управління (оперативне управління апарату ОКНШ, бригадний генерал)
- 2003—2008 — начальник управління[2][3] (УСО ГУ ССО, бригадний генерал — генерал-лейтенант). Брав участь в розробці плану захоплення Саддама Хусейна і розробці операції з ліквідації Абу аз-Заркаві
- 2008—2009 — помічник голови ОКНШ[4] (генерал-лейтенант)
- 2009—2010 — командувач загальновійськовою армією (82-е оперативне угруповання ЗС США) і одночасно Міжнародними силами сприяння безпеці в Афганістані (генерал СВ)
Знак розрізнення | Військове звання | Дата |
---|---|---|
Генерал | 11 червня 2009 р.[5] | |
Генерал-лейтенант | 16 лютого 2006 р. | |
Генерал-майор | 01 травня 2004 р. | |
Бригадний генерал | 01 січня 2001 р. | |
Полковник | 01 вересня 1996 р. | |
Підполковник | 01 вересня 1992 р. | |
Майор | 01 червня 1987 р. | |
Капітан | 01 серпня 1980 р. | |
Старший (1-й) лейтенант | 02 червня 1978 р. | |
Молодший (2-й) лейтенант | 02 червня 1976 р. |
22 червня 2010 р. в журналі «Rolling Stone» вийшла стаття, де Маккристал допустив ряд різких висловлювань на адресу посла США в Афганістані Карла Ейкенбері. Також він уїдливо відгукнувся про віце-президента Д. Байдена і спецпредставника США в Афганістані й Пакистані Р. Голбрука. Незважаючи на те, що Маккристал відразу після цього вибачився за свої слова, ця скандальна публікація викликала гнів президента США Б. Обами, після чого генерал подав у відставку. 23 червня відставка була прийнята[6][7].
28 червня Маккристал заявив, що має намір звільнитися з військової служби. Хоча, згідно з американськими законами, повний генерал міг вийти у відставку тільки через три роки після надання військового звання, в Білому домі зробили для С. Маккристала виняток, і він звільнився зі Збройних Сил 23 липня 2010 р.[8].
У 2017 р. вийшов фільм «Машина війни», у ролі прототипу генерала Стенлі Маккристала був Бред Пітт[9].
У серпні 2010 р. Єльський університет оголосив, що він запросив Маккристала вести семінар для студентів магістратури з сучасного лідерства в Інституті глобальних досліджень імені Джексона[10].
У листопаді 2010 р. стало відомо, що Маккристал став членом правління пасажирської авіакомпанії «JetBlue Airways»[11]. На початку 2011 р. Маккристал заснував власну консалтингову компанію «McChrystal Group»[12]. У лютому 2011 р. Маккристал увійшов до ради директорів компанії «Navistar International», найбільшого виробника вантажних автомобілів для американської армії[13].
У грудні 2011 р. Маккристал був призначений бути головою ради директорів компанії «Siemens Government Technologies», нового підрозділу концерну «Siemens», створеного для роботи з замовленнями від американського уряду[14].
Сім'я Маккристала має ірландсько-шотландське походження. Його батько, Герберт Маккристал-молодший служив в армії США в окупованій Німеччині, Кореї та В'єтнамі, пізніше працював в Пентагоні і пішов із армії у званні генерал-майора. Стенлі був четвертою дитиною в сім'ї з п'яти хлопчиків і дівчинки: всі вони так чи інакше пов'язали своє життя з армією.
Володіє іспанською мовою.
Одружений з квітня 1977 р. Є батьком єдиного сина.
За інформацією Ради з міжнародних відносин[15]:
- (укр.)Маккристал Стенлі, «Команда команд [Архівовано 12 жовтня 2018 у Wayback Machine.]: Нові правила взаємодії у складному світі», 2018 р., 384 с. — ISBN 978-617-577-118-1.
- (англ.)McChrystal, Stanley (2013). My Share of the Task: A Memoir. New York: Portfolio/Penguin. ISBN 9781591844754. OCLC 780480413.
- (англ.)McChrystal, Stanley; Collins, Tantum; Silverman, David; Fussell, Chris (2015). Team of Teams: New Rules of Engagement for a Complex World. New York: Portfolio/Penguin. ISBN 9781591847489. OCLC 881094064.
- Машина війни (фільм)
- Оператори (книга)[en]
- ↑ (англ.)U.S. Department of Defense, «News Release: No. 264-00 [Архівовано 22 грудня 2014 у Wayback Machine.]», May 19, 2000.
- ↑ (англ.)U.S. Department of Defense, «News Release: No. 306-03 [Архівовано 22 грудня 2014 у Wayback Machine.]», May 07, 2003.
- ↑ (англ.)U.S. Department of Defense, «News Release: No. 106-06 [Архівовано 22 грудня 2014 у Wayback Machine.]», February 06, 2006.
- ↑ (англ.)U.S. Department of Defense, «News Release: No. 147-08 [Архівовано 22 грудня 2014 у Wayback Machine.]», February 25, 2008.
- ↑ (англ.)Stan McChrystal: The New U.S. Commander in Afghanistan [Архівовано 25 жовтня 2018 у Wayback Machine.], By M.J. Stephey, May 12, 2009. Time Inc.
- ↑ (рос.)Командующий силами в Афганистане Маккристал отправлен в отставку. [Архівовано 27 червня 2010 у Wayback Machine.] // РИА Новости
- ↑ (рос.)Обама принял отставку командующего силами НАТО в Афганистане. [Архівовано 23 липня 2012 у Wayback Machine.] // Lenta.ru
- ↑ (англ.)The New York Times, «McChrystal Ends Service With Regret and a Laugh [Архівовано 12 жовтня 2018 у Wayback Machine.]», July 23, 2010.
- ↑ (рос.)Пивкина Вероника, Брэд Питт в роли прототипа генерала Стэнли Маккристала [Архівовано 19 червня 2018 у Wayback Machine.], 07.04.2017 // «Бродвей».
- ↑ (англ.)Anne Flaherty and Leanne Gendreau (2010-16-08). Gen. McChrystal to Teach at Yale. NBC Connecticut. Архів оригіналу за 2 квітня 2012. Процитовано 8 серпня 2010.
- ↑ (англ.)The Age — Business, World & Breaking News, «Fired McChrystal to join airline board [Архівовано 2 листопада 2014 у Wayback Machine.]», Apr 30, 2012.
- ↑ (англ.)LinkedIn, «McChrystal Group [Архівовано 23 лютого 2016 у Wayback Machine.]»
- ↑ (англ.)Heavy Duty Manufacturers Association, «Navistar Appoints Former General McChrystal to Board of Directors[недоступне посилання з травня 2019]», Febr. 21, 2011.
- ↑ (англ.)Bloomberg, «Siemens Hires Former U.S. Afghanistan Commander McChrystal [Архівовано 16 квітня 2014 у Wayback Machine.]», Dec 19, 2011.
- ↑ (англ.)Biography of General Stanley McChrystal. Council on Foreign Relations. Архів оригіналу за 7 березня 2017. Процитовано 14 січня 2011.
- Маккристал, Стэнли — стаття в Лентапедії. 2012 р. (рос.)
- (рос.)Стэнли Маккристал в справочнике Коммерсанта
- (англ.)Биография Стэнли Маккристала на сайте Совета по международным отношениям
- (англ.)Elisabeth Bumiller, Mark Mazzetti. A General Steps From the Shadows [Архівовано 30 липня 2020 у Wayback Machine.]
|
- Народились 14 серпня
- Народились 1954
- Демократи США
- Генерали (США)
- Нагороджені медаллю «За видатну службу в Збройних силах» (США)
- Нагороджені медаллю «За видатні заслуги» армії США
- Кавалери Бронзової Зірки (США)
- Нагороджені медаллю «За відмінну службу в Збройних силах» (США)
- Кавалери Легіона Заслуг ступеня «Головнокомандувач» (США)
- Нагороджені медаллю «За похвальну службу» (США)
- Нагороджені медаллю «За службу національній обороні»
- Уродженці Канзасу
- Генерали США
- Рейнджери Армії США
- Учасники війни в Перській затоці
- Магістри наук
- Мемуаристи США
- Випускники Військової академії США
- Письменники США XXI століття
- Військові письменники
- Учасники війни в Іраку
- Учасники війни в Афганістані (з 2001 року)
- Кавалери Легіона Заслуг (США)
- Випускники університету Сальве Регіни
- Кавалери Медалі за Іракську кампанію (США)
- Кавалери Медалі за кампанію в Афганістані (США)
- Кавалери Медалі за участь у війні в Затоці (США)
- Нагороджені медаллю «За похвальну службу в Збройних силах» (США)
- Кавалери Медалі Визволення Кувейту (Саудівська Аравія)
- Кавалери Медалі Визволення (Кувейт)
- Автори нехудожньої літератури США XXI століття