Neue Deutsche Welle
Neue Deutsche Welle | |
---|---|
Стилістичні походження | |
Походження | |
Типові інструменти | електрогітара, ударна установка, електробас, клавішні |
Інші теми | |
Neue Deutsche Härte Музика в Німеччині |
Neue Deutsche Welle (укр. нова німецька хвиля) — музичний жанр, що виник у 1976 році як німецькомовний варіант панку та нової хвилі і досяг свого піка на початку 1980-х років.
NDW не мав єдиного музичного стилю та показав себе доволі різноманітним. У багатьох виконавців можна знайти ознаки, які б виокремлювали їх з маси інших артистів. Однак найбільш характерними були німецька мова, відносна недовговічність, а також часта грубість і прохолода. Останнє стало причиною того, що деякі гурти пішли проти тенденції часу і дистанціювалися від класифікації всієї німецькомовної попмузики, яка тоді була популярною[1]. Але мінімалізм виступів також часто був стилістичним засіб. Багато з артистів були музично активними або успішними лише на той час, деякі з них повернулися близько 2000 року.
Першу згадку про термін Neue Welle можна знайти у фан-журналі Die 80er Jahre 1977 року, написаному учнем Йозефа Бойса Юргеном Крамером (нім. Jürgen Kramer). Однак, серед мас термін першез 'явився у рекламі берлінської компанії Der Zensor (Буркхардт Зайлер) у гамбурзькому музичному журналі Sounds у серпні 1979 року. У рекламі він використовувався для позначення першого альбому гурту Deutsch Amerikanische Freundschaft. Через два місяці термін був використаний тодішнім музичним журналістом, а згодом оператором музичного лейбла Альфредом Гільсбергом[de] для назви серії статей у Sounds з трьох частин ("Neue Deutsche Welle - Aus grauer Städte Mauern")[2][3].
У перші півстоліття, приблизно до 1981 року, "Нова німецька хвиля", хоча тоді вона так не називалася, була андеґраундним рухом, джерела якого сягали британського панку та музики нової хвилі. Дуже швидко з цих джерел виникла оригінальна формальна мова, на яку сильно вплинули більш кутасті та гострі ритми німецької мови (порівняно з англійською), на яку велика кількість гуртів вже на ранньому етапі зробили свій вибір. До представників цього етапу належать Abwärts[de], Abwärts[de], The Wirtschaftswunder[de], Der Plan[de] або DAF. З точки зору звуку, синтезатори, які в ті роки з'явилися на ринку за доступними цінами, сформували звукову основу для багатьох творів, наприклад, електронні інструменти, такі як моделі Korg MS-10 і MS-20.
У ті роки NDW мала три осередки: Західний Берлін, Дюссельдорф (лейбли Rondo, Schallmauer-Records[de] і Ata Tak[de]) і Гамбург (Zickzack Records[de]). Менші другорядні центри включали Лімбург, регіон Рейн-Майн (Майнц, Вісбаден, Франкфурт), Гаґен і Ганновер (No Fun Records[de]).
Важливою частиною NDW у цей час був зв'язок з візуальним мистецтвом. Такі важливі місця, як Ratinger Hof[de]або іноді SO36[de], були під управлінням художників, таких як Юрґен Крамер[de] та інших відомих німецьких митців.
Спочатку великі звукозаписні компанії вважали NDW некомерційною, а отже, складною для просування на ринку. Серед гуртів, як і серед публіки, також існували застереження щодо роботи з індустрією. Однак ситуація змінилася, коли перші маркетингові кампанії з такими гуртами, як Fehlfarben, Extrabreit, Ideal або DAF, отримали напрочуд великий резонанс. В міру того, як NDW ставав дедалі успішнішим, цей лейбл також використовувався для просування на ринку виконавців, які співали німецькою мовою, в тому числі з Австрії та Швейцарії, які насправді не мали нічого спільного з NDW, або для створення відповідних реторт-гуртів. Зрештою, у жанрі дедалі більше домінували виконавці, які використовували елементи "шлагерів" у модернізованій, іноді іронічній формі. До них належали Hubert Kah, Markus та UKW.
Комерціалізація музичної індустрії призвела до розчарування серед засновників руху, андеграундних гуртів, і рух NDW знову швидко розпався. Але комерційна версія NDW також швидко втратила своє значення. Через інфляційну політику звукозаписних компаній та масову присутність жанру в ЗМІ, аудиторія незабаром була перенасичена. Багато музикантів завершили кар'єру, і лише кілька проєктів вижили. Так у 1983-1984 роках закінчився NDW.
- ↑ Spliff – Carbonara. SWR1. Архів оригіналу за 5 червня 2015. Процитовано 24 травня 2015 року.
- ↑ Mellmann, Katja (22 лютого 2014). Helden aus der Spielzeugkiste (PDF). web.archive.org. Архів оригіналу (PDF) за 22 лютого 2014. Процитовано 27 березня 2023.
- ↑ sounds 10/79: Neue Deutsche Welle - Aus grauer Städte Mauern. www.highdive.de. Процитовано 27 березня 2023.
- Was wurde aus den NDW-Musikern?, анотована серія фотографій, 26 січня 2016 р.
- „Ich will Spaß“ – Сайт про гурти та історію NDW.
- Material zu Labels sowie originale Zeitschriften-Artikel der NDW-Zeit
|