Лидия Вълкова
Лидия Вълкова | |
българска актриса | |
Родена |
3 септември 1938 г.
|
---|---|
Националност | |
Учила в | Национална академия за театрално и филмово изкуство |
Актьорска кариера | |
Активност | 1960 – |
Значими роли | Цена в „Змейова сватба“ |
Театрални награди | Награда на Прегледа на българската драма и театър – „Почивка в Арко Ирис“ |
Семейство | |
Деца | 1 |
Уебсайт |
Лидия Петрова Вълкова е българска актриса. Известна е с озвучаването на филми и сериали.[1]
Биография
[редактиране | редактиране на кода]Образование
[редактиране | редактиране на кода]Родена е на 3 септември 1938 г.[2] в град Берковица. Завършва актьорско майсторство във ВИТИЗ „Кръстьо Сарафов“ в класа на проф. Стефан Сърчаджиев и Методи Андонов през 1960 г.[1]
Актьорска кариера
[редактиране | редактиране на кода]Играе в различни периоди в трупите на Старозагорския, Пловдивския и театър „София“. Някои от най-известните ѝ роли са Луис в „Добрата стара Англия“, Цена в „Змейова сватба“ и Мери в „Жени с минало“. Вълкова участва в радио театъра и в поредиците записи на художествени произведения на театър „Пан“. Те включват „Маугли“, „Книга за джунглата“, „Пепеляшка“ и „Пинокио“.[1]
Вълкова е една от основателките на Малък градски театър „Зад канала“.[3]
Кариера на озвучаваща актриса
[редактиране | редактиране на кода]Вълкова се занимава активно с озвучаване на реклами, филми и сериали от 60-те години.
По-известни заглавия с нейно участие са „Арабела“, „Шогун“, „Завръщане в Брайдсхед“, „Особен урок“, „Градината на Финци-Контини“, „Дивото дете“, „Герой на нашето време", "Над закона", „Фортуната и Хасинта“, „Убийство по сценарий“, „Туин Пийкс“, „Досиетата Х“, „Адвокатите“, „Малкълм“, „Руби“, „Тъмна орис“, „Анатомията на Грей“, „Частна практика“, „Щурите съседи“, „Новите съседи“, „Жега в Кливланд“, „Живите мъртви“ и „Щастливо разведени“.
На 21 декември 2008 г. ѝ е връчена наградата Дубларт за цялостен принос.[4]
Личен живот
[редактиране | редактиране на кода]От първия си брак Вълкова има един син, починал през 1989 г., на 24 години при неизяснени обстоятелства.[5]
Има 7-годишна връзка с Георги Черкелов, докато той е все още женен за съпругата си.[6] Според сайта DrugotoKino.bg те са имали брак, както и две деца.[7] В интервю от 2016 г. Вълкова заявява, че това са медийни лъжи – „това са такива глупости, писани по разни жълти списания...То какво ли нямах от него, така ги бяха объркали нещата!“.[8]
Награди
[редактиране | редактиране на кода]Награда на Прегледа на българската драма и театър за ролята на Пилар в „Почивка в Арко Ирис“.[1]
Театрални роли
[редактиране | редактиране на кода]- „Почивка в Арко Ирис“ – Пилар
- „Змейова сватба“ – Цена
Телевизионен театър
[редактиране | редактиране на кода]- „Каквото Господ не е помислял“ (1990) (П. Ю. Тодоров)
- „Затворникът от Второ авеню“ (1986) (Нийл Саймън)
- „Апетит за череши“ (1984) (Агнешка Ошецка)
- „Щурци в студено време“ (1983) (Георги Крумов)
- „Орхидеите растат на Монте Гросо“ (1982) (Любен Попов)
- „Кръвта е по-гъста от водата“ (1981) (Фредерик Дар и Робер Осен)
- „Фантазия за Веласкес“ (1980) (Антонио Буеро Вайехо), 2 части
- „Дом в покрайнините“ (Алексей Арбузов) (1978)
- „Кукла от легло 21“ (Джордже Лебович) (1978)
- „Сто години самота“ (1976) (Габриел Гарсия Маркес)
- „Неродена мома“ (1971) (Иванка Милева-Даковска)
Звукороли и участия в звукозаписи
[редактиране | редактиране на кода]- „Книжчице ле моя...“ (1984) (Учтехпром)
Филмография
[редактиране | редактиране на кода]Година | Филми и Сериали | Серии | Копродукции | Роля |
---|---|---|---|---|
2018 | Полицаите от края на града | Евлогия, майката на Калата | ||
2017 | Откраднат живот | лелята на Йосиф | ||
2011 | Седем часа разлика | Таня Стоева (глас) (в I серия, 2011) | ||
2003 | Следвай ме (тв) | учителката, по-голямата снаха | ||
1997 | Мускетарят с маратонките | директорката | ||
1991 | Убиецът е с жълти обувки | |||
1989 | Ако не в този живот | телефонистка | ||
1989 | Брачни шеги | 6 нов. | тв говорителката (в VI новела: „Спасението“) | |
1989 | Зона В-2 | гобленарката | ||
1987 | Каменната гора (тв) | майката на Павел | ||
1986 | Амиго Ернесто | |||
1984 | Хвърчило или прашка | майката | ||
1984 | Последната възможност (тв) | жената на писателя | ||
1982 | Отражения | майката | ||
1979 | Много мили хора (тв) | Аврамова | ||
1979 | Черешова градина | Борисова (глас) | ||
1977 | Басейнът | Бела (глас) | ||
1974 | Синята лампа | 10 | (в X серия: „Разходка с мустанг“) | |
1974 | Зарево над Драва | 2 | Вера | |
1973 | Тигърчето | директорката на ЦДГ | ||
1971 | Необходимият грешник | Соня, съпругата на Асенов | ||
1970 | Сбогом, приятели! | учителката по география | ||
1968 | Един снимачен ден (тв) | журналистката | ||
1965 – 1974 | Произшествие на сляпата улица | 6 | (в V серия: „Прилепите летят нощем“) | |
1963 | Легенда за Паисий |
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ а б в г Вълкова, Лидия Петрова (03.09.1938) // Справочник „Труд“. знам.bg, 19 февруари 2007. Архивиран от оригинала на 2016-04-01. Посетен на 16 февруари 2016.
- ↑ bnt.bg
- ↑ bnr.bg
- ↑ gard.bg
- ↑ Актрисата Лидия Вълкова: Георги Черкелов ме напусна след 7-годишна връзка, интервю на Александрина Роканова, Glas.bg, 26 август 2016.
- ↑ Големите любови на Георги Черкелов, retro.bg, 8 юли 2016.
- ↑ Красимир Кастелов, Георги Черкелов – отрицателният герой, който казваше истината, DrugotoKino.bg, 20 февруари 2012.
- ↑ Актрисата Лидия Вълкова: Георги Черкелов ме напусна след 7-годишна връзка. Red-Carpet.bg, архив на оригинала от 25 август 2017, https://web.archive.org/web/20170825065229/http://www.red-carpet.bg/Актрисата-Лидия-Вълкова-Георги-Черкелов-ме-напусна-след-7-годишна-връзка--a14857.html#.Wg4vxkqWbIV, посетен на 17 февруари 2021
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]- Лидия Вълкова в ГАРД Архив на оригинала от 2017-03-04 в Wayback Machine.
- ((en)) Лидия Вълкова в
Internet Movie Database
|