Нови Тарг
Нови Тарг Nowy Targ | |
— град — | |
Църква „Св. Екатерина Александрийска" | |
Страна | |
---|---|
Войводство | Малополско войводство |
Окръг | Новотаргски окръг |
Община | Нови Тарг |
Площ | 51,07 km² |
Надм. височина | 585 m |
Население | 33 672 души (2014) 659 души/km² |
Кмет | Марек Станислав Фрижлевич |
Пощенски код | от 34 – 400 до 34 – 403 |
Телефонен код | (+48) 18 |
МПС код | KNT |
Официален сайт | www.nowytarg.pl |
Нови Тарг в Общомедия |
Нови Тарг или Кралски свободен град Нови Тарг (на полски: Nowy Targ, Królewskie Wolne Miasto Nowy Targ; на латински: Novum Forum; на немски: Neumarkt; на словашки: Nový Targ) е град в Южна Полша, Малополско войводство. Административен център е на Новотаргски окръг, както и на селската Новотаргска община, без да е част от нея. Самият град е обособен в самостоятелна градска община с площ 51,07 км2.[1]
География
[редактиране | редактиране на кода]Градът е столица на етно-културната област Подхале, която е част от историческия регион Малополша. Разположен е при сливането на реките Чарни Дунайец и Бяли Дунайец. Отстои на 86 км южно от Краков, на 21 км северно от Закопане и на 78 км югозападно от Нови Сонч.
История
[редактиране | редактиране на кода]Първото споменаване на селището в писмен източник датира от 1326 г. Получава градски права през 1346 г. от крал Кажимеж III Велики. В периода (1975 – 1998) е част от Новосондешкото войводство.
Население
[редактиране | редактиране на кода]Според данни от полската Централна статистическа служба, към 1 януари 2014 г. населението на града възлиза на 33 672 души. Гъстотата е 659 души/км2.[1]
Спорт
[редактиране | редактиране на кода]Градът е дом на хокейния клуб Подхале (Нови Тарг).
Известни личности
[редактиране | редактиране на кода]Родени в града
[редактиране | редактиране на кода]- Збигнев Голомб – езиковед и славист
- Хиполит Липински – художник
- Леополд Трепер (1904 – 1982) – съветски разузнавач
Бележки
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ а б Powierzchnia I ludność w przekroju terytorialnym w 2014 r., Główny urząd statystyczny, Warszawa, 2014, стр. 97 (посетен на 09.10.2014 г.)
|
|