Хафел
Хафел (на немски: Havel) | |
Река Хафел в Потсдам през зимата | |
Изворът и устието на река Хафел в Германия | |
Общи сведения | |
---|---|
Местоположение | |
Дължина | 334 km |
Водосб. басейн | 24 096 km² |
Отток | 103 m³/s |
Начало | |
Място | Мекленбургски езерен район |
Координати | |
Надм. височина | 65 m |
Устие | |
Място | Елба → Северно море |
Координати | |
Надм. височина | 22 m |
Хафел в Общомедия |
Хафел (на немски: Havel; на долнолужишки: Habola) е река в Североизточна Германия (провинции Мекленбург-Предна Померания, Бранденбург, столицата Берлин и Саксония-Анхалт), десен приток на Елба. Дължина 334 km, площ на водосборния басейн 24 096 km².[1][2]
Историческа справка
[редактиране | редактиране на кода]В древните източници като например в Germania от Тацит, реката се споменава с имената Habola, Habula, Havela. Названието етимологически се свързва с древногерманските думи за пристанище Haff, habe, hafen. По-късно, към 7 век, по течението се заселва славянско племе, наречено по името на реката хевели (хавеляни). Те не успяват да задържат своето княжество и през 12 век са присъединени към маркграфство Бранденбург от Албрехт Мечката.
Географска характеристика
[редактиране | редактиране на кода]Река Хафел води началото си на 65 m н.в., от Мекленбургския езерен район, на 2,5 km югозападно от село Анкерсхаген, селище между езерото Мюриц и град Нойбранденбург, в южната част на провинция Мекленбург-Предна Померания. По цялото си протежение тече през средната част на Северогерманската равнина с бавно и спокойно течение. Първоначално тече на юг през множество естествени и изкуствени проточни езера, като по този начин оттокът ѝ е урегулеран целогодишно. В Берлин приема своя най-голям приток Шпрее, като Шпрее внася два пъти повече вода (38 m³/sec) от Хафел (15 m³/sec). В град Потсдам завива на запад, а след град Бранденбург – на северозапад, като по този начин образува голяма изпъкнала на юг дъга и разстоянието между извора и устието ѝ е само 94 km. Влива се отляво в река Елба, на 22 m н.в., при село Гнесдорф, в провинция Саксония-Анхалт.[1]
Водосборният басейн на Хафел обхваща площ от 24 096 km², което представлява 16,25% от водосборния басейн на Елба. Речната ѝ мрежа е двустранно развита. На запад и юг водосборният басейн на Хафел граничи с водосборните басейни на река Шварце-Елстер и множество по-малки десни притоци Елба, а на изток и север – с водосборните басейни на Одер и други по-малки реки, вливащи се директно в Балтийско море.[1]
Основни притоци:
- леви – Шпрее (382 km, 10 100 km²), Нуте (67 km, 1938 km²), Плане (61 km, 639 km²);
- десни – Рин (133 km, 1780 km²), Досе (96 km, 1268 km²).
Хафел има смесено снежно-дъждовно подхранване с повишено зимно-пролетно (февруари – март) пълноводие в резултат от снеготопенето и слабо изразено лятно маловодие. Среден годишен отток в устието 103 m³/sec.[1]
Стопанско значение
[редактиране | редактиране на кода]Почти по цялото си протежение река Хафел е плавателна за плиткогазещи речни съдове, по която се осъществява водна връзка със Северно море чрез Елба, с Рейн чрез канали от Елба и с река Одер на изток (чрез Шпрее и канали). На много места са изградени шлюзове и плавателни канали, с които се съкращава водният път за речните съдове. Езерата, през които преминава, са място за риболов и водни спортове.
На Хафел са разположени градовете Ораниенбург, Берлин, Потсдам, Бранденбург, Премниц, Ратенов и Хафелберг.[1]
Допълнителна информация
[редактиране | редактиране на кода]През зимата на 1912 г. поетът Георг Хайм намира смъртта си на реката при остров Шваненвердер (близо до Потсдам), опитвайки се да спаси свой приятел, пропаднал в леда.
Галерия
[редактиране | редактиране на кода]-
Вдигащ се мост, Цеденик
-
Шлюз при Ораниенбург
-
Шлюз Шпандау, Берлин
-
Сливането на Шпрее (вляво) с Хафел
-
Хафел образува езерото Ванзее край Берлин
-
Хафел при Потсдам
-
Хафел при Вердер
-
Старото пристанище, Ратенов
-
при Хафелберг
-
Устието в Елба
Вижте също
[редактиране | редактиране на кода]Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ а б в г д ((ru)) «Большая Советская Энциклопедия» – Хафель, т. 28, стр. 219
- ↑ Steckbrief Havel, архив на оригинала от 27 март 2019, https://web.archive.org/web/20190327165047/https://lfu.brandenburg.de/cms/detail.php/bb1.c.328067.de, посетен на 11 април 2019