13,2 mm Hotchkiss M1929
13,2 mm картечница Hotchkiss Model 1929 Mitrailleuse Hotchkiss de 13,2 mm modèle 1929 | |
Страна | |
---|---|
Тип | Тежка картечница |
История на производство и служба | |
Създаване | 1929 г. |
Производител | Hotchkiss et Cie Франция |
Производство | от 1930 г. |
На въоръжение | от 1930 г. – до днес |
Конфликти | Втора световна война и др. |
Габаритни характеристики | |
Маса | 40 kg (тяло) 97 kg (с лафетa) |
Дължина | 1490 mm |
Дължина на цевта | 992 mm (76 калибра) |
Работни характеристики | |
Действие | Газово-възвратен механизъм |
Пълнител | Пълнител за 50 патрона |
Боеприпаси | 13,2 × 96 мм Hotchkiss |
Скорострелност | 450 |
Начална скорост | 800 m/s |
Ефективна стрелба | 6000 m |
13,2 mm картечница Hotchkiss Model 1929 в Общомедия |
13,2-mm Hotchkiss M1929 е голямокалибрена тежка картечница с калибър 13,2 mm, разработена и произвеждана във Франция от фирмата „Хочкис“ (на френски: Hotchkiss et Cie) в периода между Първата и Втората световни войни. Използва се като зенитна картечница от сухопътните войски, ВВС и ВМС на Франция в годините на Втората световна война. Също се произвежда по лиценз в Япония с марката тип 93[1] и в Италия като Breda Mod.31.
Конструкция
[редактиране | редактиране на кода]Компанията „Хочкис“ разрабва голямокалибрената картечница от края на 1920-те години като противотанкова и зенитна. Картечницата има газоотводна автоматика с дълъг ход на газовото бутало, намиращо се под ствола. Самият той има въздушно охлаждане, снабден е с ребра и може да се смени с помощта на специален инструмент. Подаването на боеприпасите е с пълнители с малка вместимост, което снижава практическата скорострелност до 200 изстрела в минута. Картечницата се произвежда в различни варианти на комплектация, включваща както и най-обикновената установка на тринога, така и сдвоени и четирицевни установки[2].
Патронът 13,2×99 mm е разработен от компанията „Хочкис“ специално за картечницата. При начална скорост от 800 m/s куршума с маса 52 g има дулна енергия от 16 640 J. Поради това че патронът е много подобен на патрона 12,7×99 mm, през 1935 г. е разработен патрон 13,2×96 mm, който съхранява всички характеристики на предшественика[3].
Употреба
[редактиране | редактиране на кода]В сухопътните войски
[редактиране | редактиране на кода]Армията на Франция първоначално се отказва от използването на mle 1929 в пехотата като зенитна, на основание че нейните тежки куршуми при падането им могат да нанесат вреда на собствените сили, и използва идентичната mle 1930 в кавалерията (на лекия танк AMR 35 и БА Laffly 80 AM[1]), а също и за комплектоването на отбранителните съоръжения на линията „Мажино“ в долните Вогези и по бреговете на Рейн в комплект с т.нар. смесено оръжие (JM, Jumelage de mitrailleuses Reibel) (аналогично на установката с противотанковото 37-mm AC modèle 1934 и 1937)[4].
В армията на Белгия с тях са въоръжени леките танкове T-15 и T13 (сдвоено с 47-mm FRC 1932).
Армията на Япония известно време използва картечницата като основно оръжие на кавалерийския танк Тип 92, до 1937 г., когато вместо нея е поставено 20-mm автоматично оръдие „Тип 98“[5].
Полша, в периода 1933 – 1934 г., купува 28 картечници. Десет от тях, поставени на триноги типове „B“ (8 бр.) и „R1“, са въоръжение на рота ПВО от 1-ви зенитен арт-полк, базиран във Варшава. През 1938 г. ротата е разформирована, а „хочкисите“ са предадени на флота.
16 картечници са предназначени за поставяне в десните кули на танковете Vickers Mk E (иззети след превъоръжаването при танковете през април 1934 г.)[6]. През август 1939 г. са налични 29 броя[7].
Гръцката армия до началото на войната успява да закупи само 32 екземпляра от картечницата, на универсални лафети.
Като зенитна установка
[редактиране | редактиране на кода]ВВС на Франция използва поставена на тринога сдвоена установка (Mitrailleuse de 13,2 mm CA mle 1930) за противовъздушна отбрана на летищата и други важни обекти.
В течение на 1930-те г. са изпитвани различни варианти на ЗСУ, в частност на шаси Citroën-Kégresse P19 (полугъсенично) и P4T, а също и на високопроходимия колесен 6×6 Berliet, но нито един от тези варианти не получава широко разпространение.
Силите на „Сражаваща се Франция“, през 1942 г., използват в Северна Африка самоделни установки, със свалени от кораби картечници.
Във флота
[редактиране | редактиране на кода]Френският флот използва сдвоени и четирицевни картечни установки на турела R4SM (учетворената е конструкция на Ив Ле Прийор) практически на всички военни кораби, построени през 1930-те години, а също и в частите на бреговата отбрана.
(На корабите, които преминават модернизация през 1943 г. в САЩ, например на линкора „Ришельо“ или на лидера „Ле Терибл“, вместо 13,2-mm картечници са поставени по-ефективните 20-mm автоматични оръдия „Ерликон“).
Аналогични сдвоени и учетворени установки има и на корабите на японския Императорски флот.
Испанските ВМС купуват партида от оръжието през декември 1935 г. То се използва по време на последвалата скоро Гражданска война, бидейки поставено на няколко крайцера и разрушителя от републиканския флот.
Севилския завод за боеприпаси „Pirotecnia Militar“ продължава производството на патрони за тях и след 1939 г.
През 1929 г. италианската компания „Breda“ придобива лиценз и от 1931 г. започва производството на картечницата под името Breda Mod.31.
Освен на корабите на италианските кралски ВМС, тя се поставя и на принадлежащите на флота броневлакове, с тях са въоръжени и командирските танкове и доставените по бразилска поръчка танкетки CV33. След Втората световна война той се използва на патрулните катери на Финансовата гвардия.
Сдвоена установка на 13,2-mm „хочкис“, от числото на получените от армията, има на полския минен заградител „Gryf“.
Оператори
[редактиране | редактиране на кода]Белгия
Гърция
Испания
Италия (произвежда се по лиценз като Breda Mod. 31 под патрон 13,2 x 99 mm)[8]
Мексико[8]
Полша[8]
Румъния[8]
Франция
Чили[8]
Япония („тип 93“ под патрон 13,2 x 99 mm)[8]
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Campbell J. Naval weapons of World War Two. Annapolis, Maryland, Naval Institute Press, 1985. ISBN 0-87021-459-4. с. 202.
- ↑ Campbell J. Naval weapons of World War Two. с. 310.
- ↑ Крупнокалиберные патроны Архив на оригинала от 2012-09-08 в Wayback Machine. ((ru))
- ↑ Philippe Truttmann, La ligne Maginot ou la Muraille de France, Gérard Klopp éditeur, 1985, p. 179.
- ↑ П. Сергеев. Танки Японии во Второй мировой войне, 2000
- ↑ Andrzej Konstankiewicz, Broń strzelecka i sprzęt artyleryjski formacji polskich i Wojska Polskiego w latach 1914 – 1939, Lublin 2003, s. 135 – 135.
- ↑ ibidem, s. 256.
- ↑ а б в г д е Попенкер М. Р., Милчев М. Н. Вторая мировая: Война оружейников. М.: Яуза, Эксмо, 2008. стр. 150
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]- Hotchkiss m1930 ((ru))
- Любителско видео, демонстриращо стрелба с картечницата
- 13.2 mm (0.5") Model 1929 ((en))
- Фотографии на различни версии на картечницата в т.ч. и гръцката ((en))
В Общомедия има медийни файлове относно 13,2 mm Hotchkiss M1929
Вижте също
[редактиране | редактиране на кода]Литература
[редактиране | редактиране на кода]- Campbell J. Naval weapons of World War Two. Annapolis, Maryland, Naval Institute Press, 1985. ISBN 0-87021-459-4.
- Stéphane Ferrard, France 1940: l’armement terrestre, ETAI, 1998 (ISBN 978-2-7268-8380-8)
- Jean-Yves Mary, La ligne Maginot, ce qu’elle était, ce qu’il en reste, SERCAP, 1985
- Philippe Truttmann, La ligne Maginot ou la Muraille de France, Gérard Klopp éditeur, 1985
- П. Сергеев. Танки Японии во Второй мировой войне, 2000.
- „Las armas de la guerra civil española“, José MAría MANRIQUE, ISBN 84-9734-475-8, pages 394 −398
- Ciepliński Andrzej, Woźniak Ryszard, Encyklopedia współczesnej broni palnej (od połowy XIX wieku), Warszawa 1994.
- Konstankiewicz Andrzej, Broń strzelecka i sprzęt artyleryjski formacji polskich i Wojska Polskiego w latach 1914 – 1939, Lublin 2003.
- Waśko Zdzisław, Witkowski Rafał, Regularne jednostki Wojska Polskiego Formowanie, działania bojowe, organizacja, uzbrojenie, wyposażenie, metryki okrętów i oddziałów lądowych Marynarki Wojennej, Warszawa 1976.
Тази страница частично или изцяло представлява превод на страницата 13,2 mm Hotchkiss M1929 в Уикипедия на руски. Оригиналният текст, както и този превод, са защитени от Лиценза „Криейтив Комънс – Признание – Споделяне на споделеното“, а за съдържание, създадено преди юни 2009 година – от Лиценза за свободна документация на ГНУ. Прегледайте историята на редакциите на оригиналната страница, както и на преводната страница, за да видите списъка на съавторите.
ВАЖНО: Този шаблон се отнася единствено до авторските права върху съдържанието на статията. Добавянето му не отменя изискването да се посочват конкретни източници на твърденията, които да бъдат благонадеждни. |