clam
Català
[modifica]Nom
[modifica]clam m. (plural clams)
- Exteriorització del malcontentament, queixa.
- «El clam per aconseguir la igualtat –econòmica, laboral, administrativa, legal, etc.– es feia efectiu de mica en mica al llarg del segle XX i es redefinia en nous avenços al segle XXI.» (Judit Esposa, «No volem més “supermares”!», Onada Feminista, abr. 2021)
- Expressió sorollosa d'emocions provinent d'una multitud.
- Al·legació formal demanant la reparació d'un greuge.
Traduccions
[modifica]Miscel·lània
[modifica]Vegeu també
[modifica]- Article corresponent a la
Viquipèdia
- Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
Anglès
[modifica]- Etimologia: De l'anglès antic clamm («agafar, lligar»)
Nom
[modifica]clam (plural clams)
Verb
[modifica]clam (3a persona singular present clams, gerundi clamming, passat i participi clammed)
- recollir petxines
- fer sonar picarols
- aglutinar
Vegeu també
[modifica]- Webster’s Dictionary,1913
Llatí
[modifica]- Pronúncia(i): /klam/
- Etimologia: D'una arrel indoeuropea kl- («nivell zero en una gradació»)