Calcantita
Calcantita amb guix de la mina Canaveille (Pirineus Orientals) | |
Fórmula química | CuSO₄·5H₂O |
Epònim | coure i flor |
Localitat tipus | Chuquicamata, Districte de Chuquicamata, Calama, Província d'El Loa, Regió d'Antofagasta, Xile |
Classificació | |
Categoria | sulfats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 07.CB.20 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 7.CB.20 |
Nickel-Strunz 8a ed. | VI/C.03a |
Dana | 29.6.7.1 |
Heys | 25.2.3 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | triclínic |
Hàbit cristal·lí | típicament estalactític, incrustat, reniforme o massiu. Els cristalls naturals són rars, sent prismàtics curts o tabulars |
Estructura cristal·lina | a = 6.11 Å, b = 10.673 Å, c = 5.95 Å; α = 97.58°, β = 107.17°, γ = 77.55°; Z = 2 |
Grup puntual | triclínica 1 pinacoide |
Color | verd, verd-blau, blau clar, o blau fosc; incolor a blau clar en llum transmesa |
Macles | rarament forma macles cruciformes, amb els vèrtexs [001] i [100] en un cristall, respectivament paral·lels a [100] i [001] a l'altre cristall i {010} en comú- |
Exfoliació | {110} imperfecta |
Fractura | concoidal |
Duresa | 2,5 |
Lluïssor | vítria |
Color de la ratlla | blanca |
Diafanitat | transparent a translúcida |
Gravetat específica | 2.12 - 2.3 |
Densitat | 2,2 a 2,3 |
Propietats òptiques | biaxial (-) |
Índex de refracció | nα = 1,514 nβ = 1,537 nγ = 1,543 |
Birefringència | δ = 0.029 |
Angle 2V | mesurat: 56°, calculat: 56° |
Dispersió òptica | r < v |
Solubilitat | soluble en aigua, tenyint-la de blau |
Impureses comunes | Fe, Mg, Co |
Altres característiques | tòxica |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral heretat (G) |
Any d'aprovació | 1853 |
Símbol | Cct |
Referències | [1] |
La calcantita (del grec jalkos, coure i anthos, flor) és un mineral de la classe dels sulfats amb un gran contingut en coure, descrit per primera vegada pel mineralogista alemany Wolfgang Franz von Kobell. Pertany i dona nom al grup de la calcantita.
Característiques
[modifica]La calcantita és un mineral hidrosoluble. És un pentahidrat i el membre més comú d'un grup de sulfats hidratats similars, anomenat grup calcantita. Cristal·litza en el sistema triclínic, tot i que acostuma a trobar-se recristal·litzat en forma de crostes degut a la seva hidrosolubilitat. Acostuma a trobar-se en hàbit típicament estalactític, en incrustacions, reniforme o massiu. La seva duresa és força baixa, 2,5 a l'escala de Mohs.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la calcantita pertany a «07.CB: Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: dwornikita, gunningita, kieserita, poitevinita, szmikita, szomolnokita, cobaltkieserita, sanderita, bonattita, aplowita, boyleita, ilesita, rozenita, starkeyita, drobecita, cranswickita, jôkokuita, pentahidrita, sideròtil, bianchita, chvaleticeita, ferrohexahidrita, hexahidrita, moorhouseita, nickelhexahidrita, retgersita, bieberita, boothita, mal·lardita, melanterita, zincmelanterita, alpersita, epsomita, goslarita, morenosita, alunògen, meta-alunògen, aluminocoquimbita, coquimbita, paracoquimbita, rhomboclasa, kornelita, quenstedtita, lausenita, lishizhenita, römerita, ransomita, apjohnita, bilinita, dietrichita, halotriquita, pickeringita, redingtonita, wupatkiita i meridianiïta.
Molts exemplars de calcantita posats a la venda (per exemple a les subhastes en línia), generalment ben cristal·litzats, són creats artificialment.
Formació i jaciments
[modifica]Al tractar-se d'un mineral hidrosoluble, només es troba en llocs molt secs. Es presenta formant estalactites de fins a un metre de longitud en Bisbee, Arizona, Estats Units, i a Riotinto, Huelva. Altres jaciments d'interès són a Chuquicamata (Xile), i a Rupelo, Villaespasa i Campolara (Burgos); a Cerro Minado (Múrcia) ia Sant Feliu de Buixalleu, Girona. Atès que la calcantita es troba en dipòsits oxidats d'altres minerals de coure, es troba habitualment associada a altres minerals, com la calcita i la seva polimorfa, l'aragonita, tots dos CaCO₃, la brochantita, CU₄(SO₄)(OH)₆, la calcopirita, CuFeS₂, la mMalaquita, Cu₂(CO₃)(OH)₂ i la melanterita, FeSO₄·7H₂O.
Varietats
[modifica]La phillipita és l'única varietat que es coneix de la calcantita, i es tracta probablement d'una calcantita fèrrica impura, amb fórmula Cu₃Fe3+₂(SO₄)₆·40H₂O. Ha sigut trobada a la província de Santiago, Xile, i a Festa, Trento, Itàlia.[2]
Referències
[modifica]- ↑ «Chalcanthite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 abril 2014].
- ↑ «Phillipite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 abril 2014].