Christian De Sica
Biografia | |
---|---|
Naixement | 5 gener 1951 Roma |
Formació | Universitat de Roma La Sapienza |
Activitat | |
Ocupació | director de cinema, cantant, guionista, comediant, actor |
Instrument | Veu |
Família | |
Cònjuge | Silvia Verdone (1980–) |
Fills | Brando De Sica |
Pares | Vittorio de Sica |
Germans | Manuel De Sica |
Premis
| |
Lloc web | christiandesicaonline.com |
Christian De Sica (Roma, 5 de gener de 1951) un actor i director de cinema italià.
Vida
[modifica]De Sica va néixer a Roma, el segon fill del director italià Vittorio De Sica i de l'actriu catalana Maria Mercader. Tenia com a cosí germà Ramon Mercader, l'assassí de Lev Trotski.[1][2] Després d'assistir al Liceo classico a Roma, on tenia Carlo Verdone com a company de pupitre,[3] De Sica va treballar en un hotel de Veneçuela, on va començar la seva carrera com a artista. Es va matricular a Lettere (Literatura i Arts) a la universitat La Sapienza (1970) però no es va graduar.
Es va sentir atret per la música i va participar al Festival de Sanremo cantant "Mondo mio" ("El meu món") (1973). Tanmateix, els resultats el van convèncer per seguir els passos del seu pare i dedicar-se a la interpretació. De Sica va desenvolupar el seu propi estil de comèdia i entreteniment també en programes de televisió de la Rai, com ara Bambole, non c'è una lira, que li va donar un gran èxit el 1978.
Carrera d'actuació
[modifica]Amb l'ajuda del seu pare, va poder donar els seus primers passos al món del cinema amb professors i mentors com Roberto Rossellini (Blaise Pascal, 1971) , el mateix Vittorio De Sica (Una breve vacanza, 1973), Pupi Avati (Bordella, 1976) i Salvatore Samperi (1979 Liquirizia i 1981 Casta e pura).
Es va casar amb Silvia Verdone, germana de Carlo, amb qui va tenir dos fills, Brando i Mariarosa. Va aconseguir la fama als anys 80: el 1982 es va estrenar Borotalco, juntament amb el seu cunyat Verdone, després va rodar Sapore di Mare amb Jerry Calà així com Yuppies, Yuppies 2, Grandi Magazzini i Compagni di Scuola.[4]
Després de Night club, l'última pel·lícula dirigida pel director italià Sergio Corbucci, Christian De Sica es va convertir en un dels intèrprets més famosos del "cinepanettone" (comèdies que arriben a les sales de cinema durant la temporada de Nadal) i va formar una associació fins al 2005 amb l'actor Massimo Boldi. Van actuar junts a la sèrie de Vacanze di Natale i A spasso nel tempo (1996), Paparazzi' ' (1998), Tifosi (1999) i Christmas in Love (2004). El 2002 les seves pel·lícules havien recaptat 300.000 milions de lires (150 milions de dòlars).[5] Després, va protagonitzar Natale a New York (2006), Natale in crociera (2007) i Natale a Rio (2008). Aquestes pel·lícules, fetes a l'estil burlesc, solen tenir una bona acollida a taquilla, si no per part de la crítica, de vegades fins i tot superant pel·lícules més conegudes i de producció cara com la sèrie Harry Potter.[6]
Com a actor, De Sica ha guanyat tres premis David di Donatello: un premi per Giovannino el 1976, un especial juntament amb Massimo Boldi l'any 2000, i el tercer el 2009.
Va rebre el premi Amèrica de la Fundació Itàlia-USA el 2016.
Carrera de direcció
[modifica]Des de 1990 Christian De Sica també és director: va debutar amb Faccione, el guió de la qual va escriure i va fer a mida per a l'actriu Nadia Rinaldi. Després de Count Max, un homenatge al cinema del seu pare i de Mario Camerini, que va interpretar amb Ornella Muti, Anita Ekberg i la seva mare Maria Mercader, De Sica es va dirigir per si mateix a Ricky & Barabba (1992), Uomini uomini uomini (1995), Tre (1996), Simpatici & antipatici (1998) i The Clan (2005).
Gran admirador de Frank Sinatra i sobretot de Marlon Brando, va batejar el seu primer fill Brando en honor de l'actor nord-americà. La crítica ha comparatt sovint la seva interpretació a la d'Alberto Sordi, de qui De Sica ha extret moltes de les seves expressions.
Filmografia
[modifica]Actor
[modifica]- Cinema
- Paulina 1880, dirigida per Jean-Louis Bertuccelli (1972)
- Una breve vacanza, dirigida per Vittorio De Sica (1973)
- La cugina, dirigida per Aldo Lado (1974)
- Conviene far bene l'amore, dirigida per Pasquale Festa Campanile (1975)
- La madama, dirigida per Duccio Tessari (1976)
- Bordella, dirigida per Pupi Avati (1976)
- Giovannino, dirigida per Paolo Nuzzi (1976)
- An Almost Perfect Affair, dirigida per Michael Ritchie (1979)
- Liquirizia, dirigida per Salvatore Samperi (1979)
- Il malato immaginario, dirigida per Tonino Cervi (1979)
- Un amore in prima classe, dirigida per Salvatore Samperi (1980)
- Mi faccio la barca, dirigida per Sergio Corbucci (1980)
- Casta e pura, dirigida per Salvatore Samperi (1981)
- Teste di quoio, dirigida per Giorgio Capitani (1981)
- Borotalco, dirigida per Carlo Verdone (1982)
- Grog, dirigida per Francesco Laudadio (1982)
- Viuuulentemente mia, dirigida per Carlo Vanzina (1982)
- Sapore di mare, dirigida per Carlo Vanzina (1983)
- Acqua e sapone, dirigida per Carlo Verdone (1983)
- Vacanze di Natale, dirigida per Carlo Vanzina (1983)
- Vacanze in America, dirigida per Carlo Vanzina (1984)
- Mi faccia causa, dirigida per Steno (1984)
- I pompieri, dirigida per Neri Parenti (1985)
- Yuppies - I giovani di successo, dirigida per Carlo Vanzina (1986)
- Detective School Dropouts, dirigida per Filippo Ottoni (1986)
- Grandi magazzini, dirigida per Castellano e Pipolo (1986)
- Yuppies 2, dirigida per Enrico Oldoini (1986)
- Bellifreschi, dirigida per Enrico Oldoini (1987)
- Montecarlo Gran Casinò, dirigida per Carlo Vanzina (1987)
- Missione eroica - I pompieri 2, dirigida per Giorgio Capitani (1987)
- Compagni di scuola, dirigida per Carlo Verdone (1988)
- Night Club, dirigida per Sergio Corbucci (1989)
- Fratelli d'Italia, dirigida per Neri Parenti (1989)
- Vacanze di Natale '90, dirigida per Enrico Oldoini (1990)
- Il conte Max, dirigida per Christian De Sica (1991)
- Vacanze di Natale '91, dirigida per Enrico Oldoini (1991)
- Anni 90, dirigida per Enrico Oldoini (1992)
- Ricky & Barabba, dirigida per Christian De Sica (1992)
- Anni 90 - Parte II, dirigida per Enrico Oldoini (1993)
- S.P.Q.R. - 2000 e ½ anni fa, dirigida per Carlo Vanzina (1994)
- Uomini uomini uomini, dirigida per Christian De Sica (1995)
- Vacanze di Natale '95, dirigida per Neri Parenti (1995)
- 3, dirigida per Christian De Sica (1996)
- A spasso nel tempo, dirigida per Carlo Vanzina (1996)
- A spasso nel tempo - L'avventura continua, dirigida per Carlo Vanzina (1997)
- Simpatici & antipatici, dirigida per Christian De Sica (1998)
- Paparazzi, dirigida per Neri Parenti (1998)
- Tifosi, dirigida per Neri Parenti (1999)
- Vacanze di Natale 2000, dirigida per Carlo Vanzina (1999)
- Body Guards - Guardie del corpo, dirigida per Neri Parenti (2000)
- Merry Christmas, dirigida per Neri Parenti (2001)
- Natale sul Nilo, dirigida per Neri Parenti (2002)
- Natale in India, dirigida per Neri Parenti (2003)
- Christmas in Love, dirigida per Neri Parenti (2004)
- The Clan, dirigida per Christian De Sica (2005)
- Natale a Miami, dirigida per Neri Parenti (2005)
- Natale a New York, dirigida per Neri Parenti (2006)
- Natale in crociera, dirigida per Neri Parenti (2007)
- Parlami di me, dirigida per Brando De Sica (2008)
- Natale a Rio, dirigida per Neri Parenti (2008)
- L'età dell'oro, dirigida per Antonello Grimaldi (2008)
- Natale a Beverly Hills, dirigida per Neri Parenti (2009)
- Il figlio più piccolo, dirigida per Pupi Avati (2010)
- The tourist, dirigida per Florian Henckel von Donnersmarck (2010)
- Natale in Sudafrica, dirigida per Neri Parenti (2010)
- Amici miei - Come tutto ebbe inizio, dirigida per Neri Parenti (2011)
- Vacanze di Natale a Cortina, dirigida per Neri Parenti (2011)
- Buona giornata, dirigida per Carlo Vanzina (2012)
- Colpi di fulmine, dirigida per Neri Parenti (2012)
- Il principe abusivo, dirigida per Alessandro Siani (2013)
- Colpi di fortuna, dirigida per Neri Parenti (2013)
- Alberto il grande, dirigida per Carlo Verdone i Luca Verdone – docufilm (2013)
- La scuola più bella del mondo, dirigida per Luca Miniero (2014)
- Vacanze ai Caraibi, dirigida per Neri Parenti (2015)
- Fräulein - Una fiaba d'inverno, dirigida per Caterina Carone (2016)
- Poveri ma ricchi, dirigida per Fausto Brizzi (2016)
- Poveri ma ricchissimi, dirigida per Fausto Brizzi (2017)
- Amici come prima, dirigida per Christian De Sica (2018)
- Sono solo fantasmi, dirigida per Christian De Sica e Brando De Sica (2019)
- La mia banda suona il pop, dirigida per Fausto Brizzi (2020)
- In vacanza su Marte, dirigida per Neri Parenti (2020)
- Comedians, dirigida per Gabriele Salvatores (2021)
- Chi ha incastrato Babbo Natale?, dirigida per Alessandro Siani (2021)
- ...altrimenti ci arrabbiamo!, regia degli YouNuts! (2022)
- Natale a tutti i costi, dirigida per Giovanni Bognetti (2022)
- I limoni d'inverno, dirigida per Caterina Carone (2023)
- Televisió
- Blaise Pascal, dirigida per Roberto Rossellini – minisèrie de televisió (1972)
- Mònica a Medianoche – sèrie de televisió , 1 episodi (1973)
- Paris-Vichy, dirigida per Anne Revel – telefilm (1979)
- La Medea di Porta Medina, dirigida per Piero Schivazappa – minisèrie de televisió (1981)
- Cinquant'anni d'amore, dirigida per Vito Molinari – minisèrie de televisió (1982)
- Flipper, dirigida per Andrea Barzini – telefilm (1983)
- Lo zio d'America – sèrie de televisió (2002 e 2006)
- Attenti a quei tre, dirigida per Rossella Izzo – minisèrie de televisió (2004)
- Un matrimonio, dirigida per Pupi Avati – minisèrie de televisió (2013)
- Mozart in the Jungle – sèrie de televisió, 5 episodis (2016)
- Vita da Carlo – sèrie de televisió, 1 episodi (2023)
- Gigolò per caso – sèrie de televisió, 6 episodis (2023)
Director
[modifica]- Faccione (1991)
- Il conte Max (1991)
- Ricky & Barabba (1992)
- Uomini uomini uomini (1995)
- 3 (1996)
- Simpatici & antipatici (1998)
- The Clan (2005)
- Amici come prima (2018)
- Sono solo fantasmi (2019)
Discografia
[modifica]Àlbum
[modifica]- 1973 – Anch'io ho qualcosa da dire (Dischi Ricordi)
- 1979 – Amerika (RCA, PB 6289, LP)
- 1994 – Sono tre parole (EMI)
- 2017 – Merry Christian (Warner)
Reculls
[modifica]Senzills
[modifica]- 1972 – Non so perché mi sto innamorando/Abitudine (Dischi Ricordi, SRL 10680, 7")
- 1973 – Mondo mio/Un uomo se ne va (Dischi Ricordi, SRL 10689, 7")
- 1975 – L'elefante non dimentica/Alcova (RCA, TPBO 1157, 7")
- 1978 – Guardando Lassie in TV/Guardando Lassie in TV (strumentale) (RCA, PB 6127, 7")
- 1978 – Il trenino/La musichetta (RCA, BB 6145, 7") sigla del programma televisivo Il trenino
- 1979 – Amerika/Sto bruciando (RCA, PB 6289, 7")
- 1980 – Siamo in ballo balliamo/Io dio io re (RCA, PB 6437, 7") sigla del programma televisivo Studio '80
- 1982 – Perzeché/Speranzella (Easy Records, ER 41001, 7")
Referències
[modifica]- ↑ María Mercader, la actriz catalana que amó a De Sica. El Pais, 30 Jan. 2011
- ↑ Essere Liberi Arxivat 5 January 2014 a Wayback Machine., 3 May 2004 (in Italian)
- ↑ «Quell'amico che ti segue tutta la vita. Un anno senza il compagno di banco» (en italian). Il Corriere della Sera, 29-08-2020 [Consulta: 11 setembre 2020].
- ↑ «Christian De Sica compie 70 anni: "Sono un saltimbanco, un attore e uno showman"» (en italià), 05-01-2021. [Consulta: 29 agost 2021].
- ↑ Rooney, David (7 January 2002). «Local yokels deliver a boffo B.O holiday gift». Variety: 30.
- ↑ Harford, Sonia «Diary/Rome». The Age (Melbourne, Australia), 17-01-2003, p. 4.