Bernardo Tolomei
Pintura del s. XV, a Monte Oliveto | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | (it) Giovanni Tolomei 10 maig 1272 Siena (Itàlia) |
Mort | 20 agost 1348 Siena (Itàlia) |
Causa de mort | pesta |
Sepultura | No es coneix el lloc |
Religió | Església Catòlica |
Es coneix per | Anacoreta, fundador de l'Orde de Monte Oliveto |
Activitat | |
Ocupació | teòleg |
Orde religiós | Orde de Monte Oliveto |
Abat, fundador | |
Celebració | Església Catòlica Romana |
Beatificació | 24 de novembre de 1644 , Roma nomenat per Innocenci X |
Canonització | 26 d'abril de 2009 , Roma nomenat per Benet XVI |
Pelegrinatge | Abadia de Monte Oliveto |
Festivitat | 19 d'agost |
Iconografia | Hàbit de monjo, blanc; amb un crucifix, pregant; amb l'emblema de l'orde olivetà a la mà (tres roques amb una creu) |
Família | |
Germans | Nera Tolomei |
Bernardo Tolomei (Siena, 1272 - 1348) va ser un religiós italià, fundador de la congregació religiosa benedictina de Santa Maria di Monte Oliveto (olivetans). Beatificat en 1644, va ser canonitzat el 2009 per Benet XVI.
Vida
[modifica]Nascut el 10 de maig del 1272, era fill de Mino Tolomei i Fulvia Tancredi; va ser batejat amb el nom de Giovanni. Va fer estudis de dret. Es va fer membre dels Disciplinats de Santa Maria, confraria de laics dedicats a la pregària i a la caritat.
En 1313 va retirar-se amb tres amics (Francesco, de qui no se sap el llinatge, Ambrogio Piccolomini i Patrizio Patrizi) a una propietat seva al Deserto d'Accona per a fer vida eremítica. Vivien en coves i van construir una petita capella. Giovanni canvià el seu nom pel de Bernardo (Bernat), en honor de l'abat cistercenc Bernat de Claravall.
Continuà la seva vida solitària fins al 1319 quan amb Patrizio Patrizi, Ambrogio Piccolomini i altres companys, per voluntat del bisbe d'Arezzo Giudo Tarlati di Pietramala, va donar origen a un orde religiós, la Congregació Benedictina de Santa Maria del Monte Oliveto. La dedicació a la Mare de Déu en denota la impronta mariana i el Mont Olivet la relaciona amb el Mont de les Oliveres de Jerusalem. L'orde va adoptar la regla benedictina i té com a característica la gran comunió entre els diversos monestirs, que formen un únic cos amb la casa mare.
-
Pintura amb el sant, s. XVI
-
Palazzo Tolomei, a Siena, on va néixer el sant
-
Abadia de Monte Oliveto Maggiore
-
Pintura de Cesare Gennari, ca. 1686 (Museo di Stato di San Marino)
Va morir a Siena el 1348, víctima de la pesta. El seu cos va ser enterrat, com el d'altres malalts de pesta, a una fossa comuna: les seves restes mai no van ser trobades.
La seva festivitat se celebra el 19 d'agost, el dia d'abans de la de Sant Bernat de Claravall. Va ser canonitzat per Benet XVI el 21 de febrer de 2009.;[1] la cerimònia va tenir lloc el 26 d'abril del mateix any.
Notes
[modifica]Enllaços externs
[modifica]- Abats benedictins italians
- Sants anacoretes
- Sienesos
- Sants de congregacions benedictines
- Sants morts al segle XIV
- Sants de la província de Siena
- Sants fundadors de comunitats o ordes religiosos catòlics
- Sants catòlics italians
- Canonitzacions del Papa Benet XVI
- Morts per Pesta Negra
- Morts a Siena
- Sants benedictins
- Religiosos toscans