Llocs d'art rupestre prehistòric de la vall del Côa
Tipus | Jaciment arqueològic, patrimoni cultural i petròglif | |||
---|---|---|---|---|
Part de | Prehistoric Rock-Art Site of the Côa Valley and Siega Verde (en) | |||
Localització | ||||
Entitat territorial administrativa | Vila Nova de Foz Côa (Portugal) (en) | |||
Localització | Vila Nova de Foz Côa Regió del Nord | |||
| ||||
Format per | 24
| |||
Dades i xifres | ||||
Patrimoni de la Humanitat | ||||
Tipus | Patrimoni cultural → Europa-Amèrica del Nord | |||
Data | 1998 (22a Sessió), Criteris PH: (i) i (iii) | |||
Data de finalització | 2010 | |||
Identificador | 866 | |||
Monument nacional de Portugal | ||||
Data | 1997 | |||
Identificador | 16004552 | |||
Lloc web | arte-coa.pt | |||
L'art rupestre de la vall del Côa és un dels llocs a l'aire lliure més grans d'art paleolític.
A finals dels anys 1980, els gravats van ser descoberts a Vila Nova de Foz Côa, al nord-est de Portugal. El lloc està situat a la vall del riu Côa, i comprèn milers de dibuixos gravats de cavalls, bòvids i altres figures animals, humanes i abstractes, que es remunten als anys 22000-10000 aC. Des del 1995, un equip d'arqueòlegs han estat estudiant i catalogant aquest complex prehistòric i s'hi va crear un parc per rebre els visitants.
Controvèrsia després del descobriment
[modifica]Després que es descobrís aquest complex paleolític, que s'estén al llarg de diversos quilòmetres per la vall del riu, es va suscitar una controvèrsia sobre la construcció en el riu d'una planta d'energia hidroelèctrica.
Si es construís la planta d'energia, s'elevarien els nivells del riu, que cobriria la major part dels dibuixos gravats. Aquest fet era conegut per la companyia d'energia nacional portuguesa (EDP) i l'Institut Portuguès Nacional del Patrimoni i Arquitectura (IPPAR) abans que el públic en general i la comunitat científica fossin conscients de la importància del lloc.
L'arqueòleg Nelson Rabada, estudiant el lloc sota un acord entre EDP i IPPAR, documentà el cas a la premsa, així com a altres organitzacions interessades en l'art prehistòric i el patrimoni, com la UNESCO. La construcció de la presa va portar un gran escàndol dins dels cercles portuguesos i mundials, amb el projecte denunciat davant els diaris com The Sunday Times, el New York Times o l'International Herald Tribune.
Els informes de la Unesco no van ser unànimes quant a si s'havia o no construir la planta d'energia, amb Jean Clottes, el cap del departament prehistòric, dient que la pujada de l'aigua podria protegir els gravats del vandalisme, però confirmant igualment que la vall del Côa «és el lloc a l'aire lliure més gran d'art paleolític a Europa, sinó del món».
Aquesta solució no va agradar als arqueòlegs ni al públic, i hi hagué un fort moviment NIMBY entre els portuguesos oposats a la planta d'energia / construcció de la presa. El 1995, el Parlament i el govern, sota el primer ministre António Guterres, cancel·là el projecte i va crear un parc per a l'estudi arqueològic i les visites del públic.
Art
[modifica]Els gravats trobats, principalment, consisteixen en representacions animals, com cavalls, bòvids (urs) i caprins. Figures humanes i representacions abstractes també hi estan presents.
Estan fets, principalment, en superfícies verticals de roca al llarg de la vall del riu usant la tècnica del gravat. La seva grandària varia entre els 15 cm i 180 cm, però predominen els que són de 40-50 cm d'extensió, formant sovint panells i composicions. L'estil, amb freqüència, representa línies marcades amb línies fines, i és molt reeixit. Aquests gravats, es calcula que es van fer fa 20.000 anys, segons un estudi del 1995.
La importància d'aquest lloc d'art prehistòric radica en la seva raresa i extensió i hi ha moltes coves amb llocs d'art prehistòric, però a l'aire lliure hi ha només unes poques, com a Mazouco (Portugal), Fornols-Haut (França), Domingo García i Siega Verde (ambdues a Espanya), però cap d'aquestes té l'extensió de la vall del Côa.
Els arqueòlegs reconeixen llocs com aquests com a santuaris a l'aire lliure dels humans prehistòrics.
Ubicacions específiques
[modifica]El lloc de la vall del Côa està compost, fins ara, d'un grup de 16 llocs d'art rupestre i assentaments estesos per 17 quilòmetres de la vall inferior del riu Côa:
- Broeira
- Canada do Inferno / Rego da Vide
- Faia
- Faia (Val Afonsinho)
- Val das Namoradas
- Val de Moinhos
- Val de Figueira / Texiugo
- Ribeira de piscos / Quinta dos Poios
- Meijapão
- Fonte Frieira
- Peñascosa
- Quinta da Ervamoira
- Salto do Boi (Cardina)
- Ribeirinha
- Quinta do Fariseu
- Quinta da Barca
Esdeveniments
[modifica]La conferència HERITAGE 2008 - World Heritage and Sustainable Development International Conference es va realitzar a Vila Nova de Foz Côa, entre el 7 i 9 de maig del 2008.[1]
Notes
[modifica]- ↑ Unesco, en/events/431 World Heritage Events.
Referències
[modifica]- UNESCO - World Heritage Committee Session, Advisory Body Evaluation, 1998.
- Unesco-World Heritage Committee Session, # 866 Decision - Report of the 22nd Session of the Committee, 1998.
Enllaços externs
[modifica]- Parc arqueològic de la vall del Côa - pàgina web oficial (portuguès i anglès) Arxivat 2007-11-28 a Wayback Machine..
- Art paleolític a la vall del Côa Arxivat 2010-11-26 a Wayback Machine. - Institut d'Arqueologia, Universitat de Coïmbra (portuguès i francès).
- HERITAGE 2008 - World Heritage and Sustainable Development International Conference Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. - pàgina web oficial.