Rafael Izquierdo y Gutiérrez
Nom original | (es) Rafael de Izquierdo y Gutiérrez |
---|---|
Biografia | |
Naixement | 24 setembre 1820 Santander (Cantàbria) |
Mort | 9 novembre 1883 Madrid |
19 gener 1874 – 13 març 1874 ← Arsenio Martínez-Campos Antón – Francisco Serrano Bedoya → | |
8 març 1873 – 22 abril 1873 ← Alejandro García Pujol | |
4 abril 1871 – 8 gener 1873 ← Carlos María de la Torre y Navacerrada – Manuel Mac Crohon → | |
17 febrer 1869 – 19 maig 1871 Circumscripció electoral: Antequera | |
1r març 1862 – abril 1862 ← Rafael Echagüe y Bermingham – Félix María de Messina Iglesias → | |
Dades personals | |
Nacionalitat | Espanyola |
Activitat | |
Lloc de treball | Madrid |
Ocupació | polític, militar |
Carrera militar | |
Rang militar | general |
Premis |
Rafael Izquierdo Gutiérrez (Santander, 24 de setembre de 1820 - Madrid, 1882) fou un militar i polític espanyol, diputat a les Corts espanyoles durant el Sexenni Democràtic.
Biografia
[modifica]Va començar la seva carrera militar ingressant com cadet en el regiment d'infanteria de Girona, amb el qual va participar en la primera guerra carlista a Navarra, aconseguint el grau de capità per mèrits de guerra als 17 anys. Va prendre part també en la segona guerra carlista, acabant-la amb l'ocupació de tinent coronel. Va participar en la guerra d'Àfrica, al final de la qual era general de brigada.[1] Va ser governador militar de Lugo en 1861[2] i governador de Puerto Rico entre 1862 i 1863.
Destinat com a segon en el comandament de la capitania general d'Andalusia, va donar suport a la revolució de 1868.[3] A les eleccions generals espanyoles de 1869 fou elegit diputat per Antequera. Entre 1871 i 1873 fou governador i capità general de les Illes Filipines, on es va fer tristament famós per la repressió a la que va sotmetre als autonomistes filipins. En una elecció parcial al districte de la Vila Joiosa fou elegit diputat a les eleccions generals espanyoles d'agost de 1872 per a substituir Alejandro García Pujol.[4] En 1874 fou nomenat Capità General de Catalunya. A les eleccions generals espanyoles de 1881 es va tornar a presentar per la mateixa circumscripció, però no fou escollit.
Referències
[modifica]- ↑ Revista hidalguía.
- ↑ Guía de forasteros en Madrid para el año de 1861.
- ↑ Gregorio de la Fuente Monge: Los revolucionarios de 1868: élites y poder en la España liberal.
- ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
- Biografies de polítics valencians Arxivat 2009-09-20 a Wayback Machine.