Vilablareix
Localització | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
Estat | Espanya | ||||
Comunitat autònoma | Catalunya | ||||
Província | província de Girona | ||||
Comarca | Gironès | ||||
Capital | Vilablareix | ||||
Població humana | |||||
Població | 3.511 (2023) | ||||
Llars | 23 (1553) | ||||
Gentilici | Vilablaretenc, vilablaretena | ||||
Idioma oficial | català | ||||
Geografia | |||||
Superfície | 6,2 km² | ||||
Banyat per | Güell | ||||
Altitud | 99 m | ||||
Limita amb | |||||
Organització política | |||||
• Alcaldessa | Maite Tixis i Padrosa (2022–) | ||||
Identificador descriptiu | |||||
Codi postal | 17180 | ||||
Fus horari | |||||
Codi INE | 17215 | ||||
Codi IDESCAT | 172155 | ||||
Lloc web | vilablareix.cat |
Vilablareix és un municipi de la comarca del Gironès que forma part de l'àrea urbana de Girona.
Etimologia
[modifica]L'etimologia de Vilablareix no és del tot clara, però segons Joan Coromines i Vigneaux a l'Onomasticon Cataloniae[1] i el Diccionari català-valencià-balear,[2] seria un mot compost de vila (o vilar) i d'un nom desconegut, probablement d'origen germànic.
El Diccionari català-valencià-balear proposa un ètim amb un nom personal germànic, Villa Alberici,[2] que Coromines descarta per qüestions fonètiques, ja que només podria haver donat lloc a les terminacions -ric o -riu, i en cap cas a les terminacions -eix o -eig.[1]
Coromines, en canvi, suggereix un mot compost per vilar en comptes de vila, i un nom femení d'origen germànic amb la terminació -haid (en genitiu -haids), com ara Bilhaids, que formaria Villarbeleix, d'aquí a Vilabreleix, i finalment per metàtesi hauria acabat formant el mot Vilablareix.[1]
Geografia
[modifica]- Llista de topònims de Vilablareix (orografia: muntanyes, serres, collades, indrets; hidrografia: rius, fonts; edificis: cases, masies, esglésies, etc.).
Vilablareix està situat a la mateixa entrada sud de Girona capital. El terme municipal de 606 hectàrees, equivalents a 6,06 quilòmetres quadrats, pertany a la comarca del Gironès i al partit judicial de Girona. Limita al nord-oest amb el de Salt, al nord-est amb el de Girona, a l'oest amb el de Bescanó, al sud-oest amb el d'Aiguaviva i al sud-est amb el de Fornells de la Selva.
El municipi es divideix en dues entitats de població, la del Perelló, la qual inclou els terrenys situats a l'est de l'autopista AP-7 i la de Vilablareix, per als situats a l'oest de l'autopista.
L'entitat del Perelló és majoritàriament urbana, residencial i industrial, i és on radica el nucli urbà del Perelló, capitalitat del municipi. L'entitat de Vilablareix és majoritàriament rústega.
El terreny és eminentment pla, amb una elevació mitjana de 118 metres sobre el nivell del mar. El punt més elevat és el puig de Sant Roc, amb una elevació de 194 metres sobre el nivell del mar.
Dins el terme municipal hi transcorren tres rius: el Güell, el Marroc i el Reramús. Existeix un transvasament d'aigua construït artificialment entre el riu Güell i el riu Marroc. En l'any 2017, Vilablareix tenia 2.691[3] habitants.
El fort creixement de la població experimentat en el decurs dels darrers anys es deu, principalment, a la proximitat amb el municipi de Girona, la qual cosa ha afavorit la creació de zones residencials i industrials. Tot i això, encara és possible observar al seu terme alguns masos com ara Can Jordà, Can Tou, Can Sínia, la Maçana, entre altres.
L'Aplec de Sant Roc o de les Núvies és un aplec tradicional que se celebra a Sant Roc de Vilablareix, en honor de Sant Roc, La Quaresma puja i baixa segons la lluna nova de febrer, l'aplec de Sant Roc, també es mou en el calendari, lluny de la diada del Sant, que és el 16 d'agost.[4]
Entitat de població | Habitants |
---|---|
Perelló, el | 2.258 |
Vilablareix | 152 |
Font: Idescat |
Demografia
[modifica]
| ||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||
1497-1553: focs; 1717-1981: població de fet; 1990- : població de dret (més info.) |
Origen
[modifica]L'origen de la població, o de l'ocupació de l'indret, s'ha de relacionar, d'acord amb les troballes arqueològiques, amb l'existència d'una antiga vil·la romana. Així, s'hi han trobat diverses àmfores de l'època romana tardana, restes d'un forn, ceràmica diversa i fragments d'un abriülls de ferro. La resta més remarcable és, però, el monument funerari romà, situat enmig dels camps, a uns 150 m del cementiri actual, conegut popularment com la torre sepulcral anomenada Torre dels Moros o Torratxa.[5]
Llocs d'interès
[modifica]- La Torratxa (Torre sepulcral Romana) S III (D.C)
- L'Antic ajuntament de Vilablareix o Escoles de Vilablareix: és un edifici noucentista de l'arquitecte gironí, Rafael Masó.
- Ermita de Sant Roc de Vilablareix
- Torre medieval del Mas Pi
- Escola Madrenc (Rafael Masó) 1912
- Rectoria i Església de Sant Menna ja anomenada al 882 com "sancti Menne, basilica in Villa ablares"
Referències
[modifica]- ↑ 1,0 1,1 1,2 Coromines, Joan. «Vilablareix». A: Onomasticon Cataloniae. Barcelona: Curial Edicions Catalanes, 1997. ISBN 84-7256-331-6.
- ↑ 2,0 2,1 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Vilablareix». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.
- ↑ «Idescat. El municipi en xifres. Vilablareix». [Consulta: 8 maig 2019].
- ↑ Vilablareix celebra l´aplec de Sant Roc amb una gran participació, Diari de Girona, 24 de febrer de 2016
- ↑ «Inici | Vilablareix». [Consulta: 15 gener 2021].
Vegeu també
[modifica]- Llista de monuments del Gironès, amb els BCIN arquitectònics i altres monuments inventariats.
- Ràdio Vilablareix, emissora local del poble, a 2022 és la ràdio amb més seguidors a Twitter de Catalunya.
- El Viver d'empreses El Rusc, 12 Locals comercials per a persones emprenedores des del 2012.