Daniel Kahneman
Daniel Kahneman | |
---|---|
Narození | 5. března 1934 (dnes Izrael) |
Úmrtí | 27. března 2024 (ve věku 90 let) Manhattan |
Bydliště | Spojené státy americké |
Národnost | izraelská |
Vzdělání | UC-Berkeley Ph.D, 1961 Hebrejská univerzita B.A., 1954 |
Alma mater | Hebrejská univerzita v Jeruzalémě (Desetiletí od 1950 – 1954) Kalifornská univerzita v Berkeley (1958–1961) Hebrew University Secondary School |
Zaměstnavatelé | Princeton University 1993- University of California, Berkeley 1986-93 University of British Columbia 1978-86 Center for Advanced Study in the Behavioral Sciences 1972-73 Hebrejská univerzita v Jeruzalémě 1961-77 |
Ocenění | Cena Americké psychologické asociace za význačný vědecký přínos psychologii (1982) William James Fellow Award (1989) člen Ekonometrické společnosti (1993) Howard Crosby Warren Medal (1995) Clarivate Citation Laureates (2002) … více na Wikidatech |
Choť | Anne Treisman (1978–2018)[1] |
Partner(ka) | Barbara Tversky (2020–2024) |
Příbuzní | Yosef Shlomo Kahaneman |
Web | http://www.princeton.edu/~kahneman |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Daniel Kahneman (5. března 1934 Tel Aviv, mandátní Palestina – 27. března 2024) byl uznávaný izraelsko-americký psycholog, který působil na katedře psychologie Princetonské univerzity.[2] Byl nositelem Nobelovy ceny za ekonomii z roku 2002 za přínos v oblasti integrování poznatků z psychologického výzkumu do ekonomických věd, a to zejména poznatků o lidském úsudku a rozhodování za nejistoty.[2] V prvních letech se však věnoval výhradně tématům, která nemají s ekonomií nic společného. Šlo převážně o výzkum v oblasti psychofyziologie. Spolu s Amosem Tverskym poukázal na to, že model racionálního rozhodování formulovaného Morgesternem je potřebné považovat za normativní. Jako alternativu k němu nastolili deskriptivní teorii známou pod názvem prospektová teorie (prospect theory), která je založená na několika charakteristikách pozorovaných v praxi, které popírají racionalitu v rozhodování.
V roce 2015 byl uveden časopisem The Economist jako sedmý nejvlivnější ekonom na světě.[2]
Biografie
[editovat | editovat zdroj]Dětství
[editovat | editovat zdroj]Daniel Kahneman se narodil v roce 1934 v Tel Avivu na území Britského mandátu Palestina, dětství poté strávil v Paříži, kam jeho rodina roku 1920 emigrovala z Litvy. I přesto, že si Francii oblíbili a měli zde spoustu přátel, nikdy se jako přistěhovalci necítili zcela v bezpečí. Po vypuknutí druhé světové války a následném obsazování Francie německými vojsky byla celá rodina po zbytek války neustále na útěku. Jeho otec zemřel v roce 1944, rodina si poté zažádala o povolení odstěhovat se za příbuznými do Britské mandátní Palestiny, povolení jim bylo uděleno v roce 1948, těsně před vytvořením státu Izrael.[3]
Vzdělání a kariéra
[editovat | editovat zdroj]V mládí se rozhodl nastoupit do vojenské služby, v roce 1954 byl zařazen jako poručík a poté jako velitel čety přeložen jako psycholog izraelské armády. Mezi jeho hlavní povinnosti patřilo podílet se na výběru kandidátů do důstojnické školy a rovněž pro tento účel sestavovat sérii testů. Použil metody, které používala britská armáda ve druhé světové válce. Základní principy jeho metod používá izraelská armáda dodnes.[3]
V roce 1954 také získal bakalářský titul se zaměřením na psychologii a matematiku na Hebrejské univerzitě v Jeruzalémě. V roce 1961 následoval doktorát v oboru psychologie na Kalifornské univerzitě v Berkeley, poté pracoval v Jeruzalémě jako lektor psychologie na Hebrejské univerzitě. V letech 1978–1986 působil jako profesor psychologie na Univerzitě Britské Kolumbie. Postupem času se stal docentem, později působil jako profesor psychologie a veřejných záležitostí na prestižní Princetonské univerzitě.[4]
Zemřel 27. března 2024 ve věku 90 let.[5]
Prospektová teorie
[editovat | editovat zdroj]Prospektová teorie je behaviorální ekonomická teorie, kterou Daniel Kahneman představil společně s Amosem Tverskym v článku „Prospect Theory: An Analysis of Decision under Risk“ (v překladu Prospektová teorie: Analýza rozhodování rizika), který byl uveřejněn časopisem Econometrica v roce 1979. Tato teorie vysvětluje princip systematické volby, kterou lidé nejčastěji dělají. Popisuje způsob přemýšlení o zisku a ztrátě, úspěchu a neúspěchu ne na základě objektivních pravděpodobnostních výpočtů, ale na chování běžných lidí, jakési subjektivní pravděpodobnosti. Kombinuje psychologické pohledy s ekonomickými a zavádí tzv. psychohodnotu. Tvoří ji tři kognitivní principy, které mají vliv na hodnocení finančních výsledků a jsou také součástí mnoha procesů vnímání, emocí a úsudků.[6]
Tyto principy prospektovou teorii odlišují od modelu maximalizace očekávaného užitku. Každý z těchto principů sám o sobě představuje zajímavý postřeh, který může vysvětlit některé ekonomické jevy považované za anomálie. Mezi klíčové principy patří princip referenčního bodu, klesající citlivosti a princip averze ke ztrátě.[6]
Principy prospektové teorie
[editovat | editovat zdroj]- Princip referenčního bodu – označení pro konkrétní hodnotu, s níž jsou výsledky jednotlivých porovnávaných alternativ srovnávány. Jedinec nehodnotí alternativy podle výsledků, nýbrž podle toho, jak se liší od referenčního bodu. Přirozeným referenčním bodem bývá zpravidla současný stav, kdy jedinec u každé alternativy hodnotí, jakou změnu přinese oproti současnému stavu.
- Princip klesající citlivosti – jedinec má tendenci přeceňovat možnost nastání velmi nepravděpodobných událostí, zatímco pro střední a vysoké pravděpodobnosti platí opak.
- Princip averze ke ztrátě – jde o zásadní podmínku v obecné teorii rozhodování, kdy lidé jsou mnohem více citliví na ztrátu, než přitahováni výhledem na výhru o stejné velikosti. Ztráty oproti referenčnímu bodu se tudíž zdají jedinci obvykle větší, než zisky stejného rozsahu.[6][7]
Myšlení rychlé a pomalé
[editovat | editovat zdroj]Ve své nejznámější knize Myšlení rychlé a pomalé rozděluje lidské myšlení do dvou samostatných systémů: Systém 1 a 2.
Systém 1
[editovat | editovat zdroj]Tento systém funguje automaticky a rychle, bez pocitu úmyslné kontroly, s velmi malým, nebo žádným úsilím. Je intuitivní, proto jej nelze vypnout a jeho hlavní složkou je asociativní paměť, díky které tento systém neustále kontroluje vše, co se kolem nás děje a následně atribuuje a vytváří logické interpretace těchto jevů.
Systém 2
[editovat | editovat zdroj]Druhý systém je pomalý a analytický, přikládá pozornost vědomým duševním činnostem, které pocit kontroly vyžadují. Také často racionalizuje a vysvětluje mnohdy iracionální rozhodnutí, která provedl první systém.
Pro Kahnemana je zásadní vysvětlit funkci především Systému 1. Ačkoli můžeme Systém 2 považovat za něco, s čím se můžeme ztotožnit – je to naše vědomí, rozhodování a rozum, náročnější je studium Systému 1, který automaticky a nevědomky generuje naše myšlenky. Ty jsou pak různým způsobem filtrovány a kontrolovány Systémem 2.
Ocenění
[editovat | editovat zdroj]- The Hilgard Award for Career Contributions to General Psychology (1995)
- The Warren Medal of the Society of Experimental Psychologists (1995)
- The Nobel Memorial Prize in Economic (2002)
- The Lifetime Contribution Award of the American Psychological Association (2007)
- Los Angeles Times Book Prize (2011)
Bibliografie
[editovat | editovat zdroj]- Tversky, A., & Kahneman, D. (1971). Belief in the law of small numbers. Psychological Bulletin, 76, 105–110.
- Kahneman, D., & Tversky, A. (1972). Subjective probability: A judgment of representativeness. Cognitive Psychology, 3, 430–454.
- Kahneman, D. (1973). Attention and effort. Englewood Cliffs, NJ: Prentice-Hall.
- Kahneman, D., & Tversky, A. (1973). On the psychology of prediction. Psychological Review, 80, 237–251.
- Tversky, A., & Kahneman, D. (1973). Availability: A heuristic for judging frequency and probability. Cognitive Psychology, 5, 207–232.
- Tversky, A., & Kahneman, D. (1974). Judgment under uncertainty: Heuristics and biases. Science, 185, 1124–1131. Science Mag Link
- Kahneman, D., & Tversky, A. (1979). Prospect theory: An analysis of decisions under risk. Econometrica, 47, 313–327.
- Tversky, A., & Kahneman, D. (1981). The framing of decisions and the psychology of choice. Science, 211, 453–458. Science Mag Link
- Kahneman, D., Slovic, P., & Tversky, A. (1982). Judgment under uncertainty: Heuristics and biases. New York: Cambridge University Press.
- Kahneman, D., & Tversky, A. (1984). Choices, values and frames. American Psychologist, 39, 341–350.
- Kahneman, D., & Miller, D.T. (1986). Norm theory: Comparing reality to its alternatives. Psychological Review, 93, 136–153.
- Kahneman, D., Knetsch, J.L., & Thaler, R.H. (1990). Experimental tests of the endowment effect and the Coase theorem. Journal of Political Economy, 98, 1325–1348.
- Kahneman, D., & Lovallo, D. (1993). Timid choices and bold forecasts: A cognitive perspective on risk-taking. Management Science, 39, 17–31.
- Kahneman, D., & Tversky, A. (1996). On the reality of cognitive illusions. Psychological Review, 103, 582–591.
- Kahneman, D., Diener, E., & Schwarz, N. (Eds.). (1999). Well-being: The foundations of hedonic psychology. New York: Russell Sage Foundation.
- Kahneman, D., & Tversky, A. (Eds.). (2000). Choices, values and frames. New York: Cambridge University Press.
- Kahneman, D. (2003). A perspective on judgment and choice: Mapping bounded rationality. American Psychologist, 58, 697–720.
- Kahneman, D. (2012). Thinking, Fast and Slow. (Kniha roku 2012 dle Hospodářských noviny, v ČR vydalo Jan Melvil Publishing – Myšlení, rychlé a pomalé)
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Who's who. A & C Black. Dostupné online.
- ↑ a b c Daniel Kahneman [online]. VŠE [cit. 2009-02-01]. Dostupné online.
- ↑ a b www.nobelprize.org [online]. www.nobelprize.org [cit. 2016-04-27]. Dostupné online.
- ↑ www.princeton.edu [online]. www.princeton.edu [cit. 2016-04-27]. Dostupné online.
- ↑ Zemřel držitel Nobelovy ceny Daniel Kahneman, jeden z nejvlivnějších ekonomů světa. Echo 24 [online]. 2024-03-27. Dostupné online.
- ↑ a b c someselfishmemes.blogspot.cz [online]. someselfishmemes.blogspot.cz [cit. 2016-04-27]. Dostupné online.
- ↑ wikisofia.cz [online]. wikisofia.cz [cit. 2016-04-27]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-04-25.
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Daniel Kahneman na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Daniel Kahneman
- Daniel Kahneman – biografie
- Myšlení rychlé a pomalé
- Prospektová teorie
- Thinking fast and slow
- Nobel Prizes, Economic Sciences
- Princeton University
- Američtí psychologové
- Židovští psychologové
- Izraelští psychologové
- Židovští vědci
- Izraelští nositelé Nobelovy ceny
- Židovští nositelé Nobelovy ceny
- Absolventi Hebrejské univerzity v Jeruzalémě
- Izraelští Židé
- Židovští ekonomové
- Pedagogové na Hebrejské univerzitě v Jeruzalémě
- Nositelé Nobelovy ceny za ekonomii
- Absolventi Kalifornské univerzity v Berkeley
- Nositelé Prezidentské medaile svobody
- Držitelé čestných doktorátů Univerzity La Sapienza
- Narození v Tel Avivu
- Narození 5. března
- Narození v roce 1934
- Úmrtí v roce 2024