Erich von Kielmansegg
Erich von Kielmansegg | |
---|---|
13. předseda vlády Předlitavska | |
Ve funkci: 20. června 1895 – 30. září 1895 | |
Panovník | František Josef I. |
Předchůdce | Alfred Windischgrätz |
Nástupce | Kazimír Badeni |
10. ministr vnitra Předlitavska | |
Ve funkci: 20. června 1895 – 30. září 1895 | |
Předseda vlády | Erich von Kielmansegg (ve vlastní vládě) |
Předchůdce | Olivier de Bacquehem |
Nástupce | Kazimír Badeni |
Narození | 13. února 1847 Hannover |
Úmrtí | 5. února 1923 (ve věku 75 let) Vídeň |
Příčina úmrtí | zápal plic |
Místo pohřbení | Döblinger Friedhof |
Choť | Anastasia Lebedewna von Lebedeff |
Rodiče | Eduard von Kielmansegg a Juliane von Zesterfleth |
Alma mater | Vídeňská univerzita |
Profese | politik |
Náboženství | protestantismus |
Commons | Erich von Kielmansegg |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Erich hrabě von Kielmansegg (13. února 1847 Hannover – 5. února 1923 Vídeň) byl rakousko-uherský, respektive předlitavský státní úředník a politik, v roce 1895 předseda vlády Předlitavska (vláda Ericha Kielmansegga) a ministr vnitra Předlitavska.
Biografie
Pocházel z Hannoverského království, kde byl jeho otec Eduard von Kielmansegg členem tamní vlády. V roce 1866 Erich von Kielmansegg přesídlil do Vídně. Vystudoval právo na Vídeňské univerzitě. V roce 1870 nastoupil do státních služeb jako úředník na místodržitelství v Dolních Rakousích. V letech 1876–1881 byl okresním hejtmanem v Badenu a v letech 1881–1882 v Sechshausu na předměstí Vídně (zde podporoval sloučení předměstských obcí s Vídní a vytvoření Velké Vídně, což bylo realizováno až v roce 1890). Od roku 1882 do roku 1886 byl vysokým úředníkem v zemských vládách v Korutanech a Bukovině. Pak do roku 1889 pracoval na ministerstvu vnitra. V roce 1889 se stal místodržícím Dolních Rakous.[1]
20. června 1895 se stal předsedou vlády Předlitavska (vláda Ericha Kielmansegga. Kromě toho v ní obsadil i post ministra vnitra Předlitavska. V čele vlády setrval do 30. září 1895.[2] Šlo o úřednický kabinet, který měl jen překlenout dočasné období do sestavení nové trvalejší vládní většiny, která se pak našla v podobě vlády Kazimíra Badeniho.[3]
Po odchodu z vlády se vrátil na pozici místodržícího Dolních Rakous, na níž setrval až do roku 1911. Zaváděl zde správní reformy, které potom byly aplikovány i v jiných zemích monarchie. Zasloužil se i o regulaci Dunaje v okolí Vídně (zřízení koryta Donaukanalu) i řeky Wien. Politicky byl orientován liberálně, ale nebyl aktivní ve stranickém životě. Vystupoval ovšem proti sociálním demokratům a neúspěšně se snažil rovněž bránit nástupu Karla Luegera na post vídeňského starosty.[1][4]
V roce 1884 se oženil s ruskou šlechtičnou Anastasií von Lebedeff (1860–1912). Jejich manželství zůstalo bezdětné.
Hrabě von Kielmansegg zemřel 5. února 1923 na zápal plic ve svém bytě v 1. vídeňském obvodu. Je pohřben na hřbitově v Döblingu.
Odkazy
Reference
- ↑ a b Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950. Bd. 3. Wien: [s.n.], 2003-2011. Dostupné online. ISBN 978-3-7001-3213-4. Kapitola Kielmansegg, Erich Gf. (1847-1923), Beamter und Politiker, s. 322. (německy)
- ↑ kol. aut.: Československé dějiny v datech. Praha: Svoboda, 1987. ISBN 80-7239-178-X. S. 588.
- ↑ Urban, Otto: Česká společnost 1848-1918. Praha: Svoboda, 1982. S. 440.
- ↑ Urban, Otto: Česká společnost 1848-1918. Praha: Svoboda, 1982. S. 677.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Erich von Kielmansegg na Wikimedia Commons
- Němečtí šlechtici
- Rakouští šlechtici
- Rakouští úředníci
- Rakousko-uherští místodržitelé
- Absolventi Vídeňské univerzity
- Ministři vnitra Předlitavska
- Ministerští předsedové Předlitavska
- Narození v roce 1847
- Narození 13. února
- Narození v Hannoveru
- Úmrtí v roce 1923
- Úmrtí 5. února
- Úmrtí ve Vídni
- Pohřbení ve Vídni
- Protestanti
- Čestní rytíři velkokříže Královského Viktoriina řádu
- Nositelé Řádu Františka Josefa
- Zemřelí na zápal plic