Leopold Geitler
Prof. Dr. Leopold Geitler | |
---|---|
Narození | 18. října 1847 Praha |
Úmrtí | 2. června 1885 (ve věku 37 let) Heiligenstadt |
Povolání | filolog |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Leopold Geitler (18. října 1847 Praha[1] – 2. června 1885 Heiligenstadt[2], dnes část vídeňského okresu Döbling) byl český univerzitní profesor, jazykovědec.
Život
[editovat | editovat zdroj]Leopold Geitler se narodil v pražské rodině Johanna Christiana Geitlera jako nejstarší z pěti dětí.[3]
Vzdělání a akademická dráha
[editovat | editovat zdroj]Po počátečních studiích na reálce přestoupil, vzhledem ke svým vyhraněným zájmům o filologii, na gymnázium. Po maturitě studoval nejprve na filozofické fakultě pražské univerzity; ve Vídni, kde pobýval v letech 1868-1870, dosáhl doktorátu filozofie. Po návratu ze studijní cesty do Litvy (1872) se v roce 1873 habilitoval prací O stavu a pokroku srovnávacího jazykozpytu[4] a byl jmenován soukromým docentem na pražské univerzitě.[5] Jeho přednášky si však zapsalo pouhých šest studentů.[6]
Roku 1874 byl Leopold Geitler jmenován profesorem slavistiky na universitě v Záhřebu,[p 1] kde věnoval pozornost balkánským jazykům, zejména staré bulharštině a thráčtině. Též studoval staré albánské písmo. Na záhřebské univerzitě byl téhož roku zvolen proděkanem[7] a v roce 1876 byl zvolen děkanem tamní filosofické fakulty.[8] Byl členem jihoslovanské akademie[9] a dopisujícím členem Královské české společnosti nauk.[10]
Studijní cesty
[editovat | editovat zdroj]- 1872 – Leopold Geitler uskutečnil studijní cestu do Litevska, k níž mu dopomohlo stipendium Svatoboru. Stipendium bylo přiděleno na základě závazku napsat o cestě studii, vydat mluvnici litevštiny a uskutečnit v Praze univerzitní přednášky v českém jazyce o litevštině. Pětiměsíční cesta vedla před území dnešního Polska, Litvy, Lotyšska a Ruska.[11] [p 2] [12]
- 1875 – Během pobytu v Záhřebu podnikl studijní cestu do Srbska, Makedonie a na istrijské ostrovy. Též navštívil řecký poloostrov Athos.[6]
- 1880 – Leopold Geitler zkoumal v Egyptě, v klášteře na hoře Sinaj, tam uložené rukopisy. Český tisk informoval o tom, že objevil starobulharské rukopisy z konce 10. století. Studiem hlaholského žaltáře, uloženého v klášteře, řešil mj. otázku, zda svatí Cyril a Metoděj psali svá díla cyrilicí nebo hlaholicí. [13] [14]
Rodinný život a smrt
[editovat | editovat zdroj]O rodinném životě (svatba, děti) Leopolda Geitlera se nepodařilo najít zmínky. Existují pouze zprávy o jeho prázdninových pobytech ve vlasti.[15] Zemřel na mozkovou příhodu v rakouském Heiligenstadtu (tehdy obec u Vídně). Pochován byl v místě úmrtí.[16]
Dílo
[editovat | editovat zdroj]Leopold Geitler překládal z litevštiny, překlady publikoval v časopise Lumír.[17] Filologické práce publikoval i časopisecky.[18] Knižně vyšlo:
- Litauische Studien: Auswahl aus den ältesten Denkmälern, dialectische Beispiele, lexikalische und sprachwissenschaftliche Beiträge (vydal Theodor Mourek, Praha, 1875)
- O slovanských kmenech na U (vydal Theodor Mourek, Praha, 1877)
- Poetické tradice Thráků i Bulharů (vydal Theodor Mourek, Praha, 1878)
- Starobulharská fonologie se stálým zřetelem k jazyku litevskému (vydal Theodor Mourek, Praha, 1873)
- Euchologium, glagolski spomenik monastira na Sinaju (vydala Jihoslovanská akademie v Záhřebu 1883)
Zajímavost
[editovat | editovat zdroj]V roce 1868 referoval český tisk obsáhle o tzv. herbstovských demonstracích. Soud proběhl v červenci téhož roku a mezi obžalovanými byl i student Leopold Geitler. Národní listy uvedly i jeho výpověď před soudem.[19] Leopold Geitler byl první instancí odsouzen na tři měsíce vězení.[20][p 3] Tento soud však nebyl na překážku jeho akademické kariéře v rámci monarchie.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Poznámky
[editovat | editovat zdroj]- ↑ V německy psaném dobovém tisku je Záhřeb též nazýván tehdejším německým názvem Agram.
- ↑ Podle časopisu Květy byla tato cesta dokonce sedmiměsíční. Květy, 8/1882, s. 251
- ↑ Že se jednalo skutečně o budoucího prof. Geitlera, svědčí vzpomínka zveřejněná v Národních listech 18.11.1902 (s.2)[1]
Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Matriční záznam o narození a křtu farnost při kostele sv.Františka na Starém Městě pražském
- ↑ Matriční záznam o úmrtí a pohřbu farnost Doeblink
- ↑ Policejní přihláška Johanna Christiana Geitlera s rodinou
- ↑ Plzeňské noviny, 13.4.1873, s.2, Denní zprávy
- ↑ Fremden-Blatt, 22.7.1873, s.2
- ↑ a b Květy, 15.5.1878, s.255, Leopold Geitler
- ↑ Národní listy, 7.10.1874, s.2
- ↑ Wiener Zeitung (německy), 20.7.1876, s.2
- ↑ Světozor, 12.6.1885, s.415, nekrolog Leopolda Geitlera
- ↑ Výroční zpráva Královské české společnosti nauk 1886, s.IV.
- ↑ MALÝ, Ivan. Česko-lotyšské vztahy v letech 1900-1945. České Budějovice, 2008. Rigorozní práce. Jihočeská univerzita, Filozofická fakulta, Historický ústav. . Dostupné online. Archivováno 26. 12. 2015 na Wayback Machine.
- ↑ Světozor, 27.11.74, s.572
- ↑ Národní listy, 30.10.1880, s.3
- ↑ Květy, 4/1883, s.501
- ↑ Epoche (německy), 29.7.1878, s.2
- ↑ Národní listy, 7.6.1885, s.2
- ↑ Např. Lumír 12/1873, s.506
- ↑ Časopis Muzea království českého, 1876, s.804
- ↑ Národní listy, 2.7.1868, s.2-3, Ze soudní síně.
- ↑ Národní listy, 7.7.1868, s.2
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Leopold Geitler
- Květy, 15.5.1878, s.255, Leopold Geitler
- TESAŘOVÁ, Kateřina. Česká lituanistika a litevské překlady v době První republiky. Brno, 2011. Bakalářská práce. Masarykova univerzita, Filozofická fakulta, Ústav jazykovědy a baltistiky. Vedoucí práce Vaidas Šeferis. Dostupné online.
- MALÝ, Ivan. Česko-lotyšské vztahy v letech 1900-1945. České Budějovice, 2008. Rigorozní práce. Jihočeská univerzita, Filozofická fakulta, Historický ústav. . Dostupné online. Archivováno 26. 12. 2015 na Wayback Machine.
- Soupis pražských domovských příslušníků 1830-1910, Johann Christian Geitler 1807 a jeho rodina