Zurab Žvanija
Zurab Žvanija ზურაბ ჟვანია | |
---|---|
15. Gruzínský premiér | |
Ve funkci: 18. února 2004 – 3. února 2005 | |
Předchůdce | Avtandil Jorbenadze |
Nástupce | Zurab Nogaideli |
Předseda gruzínského parlamentu | |
Ve funkci: 18. února 1995 – 1. listopadu 2001 | |
Nástupce | Nino Burdžanadze |
Stranická příslušnost | |
Členství | Strana zelených (1988-1992) Svaz občanů Gruzie (1992-2001) Demokraté (2002-2005) |
Rodné jméno | ზურაბ ჟვანია |
Narození | 9. prosince 1963 Tbilisi, Gruzie |
Úmrtí | 3. února 2005 (ve věku 41 let) Tbilisi |
Příčina úmrtí | otrava oxidem uhelnatým |
Místo pohřbení | Didubský pantheon |
Národnost | Gruzínec |
Alma mater | Státní univerzita v Tbilisi |
Profese | politik |
Náboženství | judaismus |
Ocenění | Vítězný řád svatého Jiří January 13th commemorative medal |
Podpis | |
Commons | Zurab Zhvania |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Zurab Žvanija (gruzínsky: ზურაბ ჟვანია) (9. prosince 1963 – 3. února 2005) byl gruzínský politik, od 18. února 2004 až do své smrti byl gruzínský premiér. Šest let vykonával funkci předsedy gruzínského parlamentu.
Kariéra do roku 2003
[editovat | editovat zdroj]Roku 1985 vystudoval Zurab Žvanija na Gruzínské státní univerzitě biologii. Na univerzitě pak pracoval až roku 1992, kdy se začal naplno věnovat politice.
Do politiky vstoupil už v roce 1988, když spoluzakládal gruzínskou Stranu zelených, na jejímž řízení se podílel do roku 1990. Přidal se tak k opozičním politickým silám v Gruzii, které usilovaly o nezávislost. Od roku 1991 byl on i jeho strana v opozici vůči prvnímu postsovětskému prezidentovi Gamsachurdiovi. Po převratu v lednu 1992 se přidal k Ševardnadzeovi a ještě téhož roku vstoupil jako mladý reformátor do jeho strany Svazu občanů Gruzie a byl zvolen do parlamentu. Totéž tehdy učinil například i další budoucí významný politik Michail Saakašvili. V roce 1993 se Žvanija stal generálním tajemníkem Svazu občanů a po vítězství strany ve volbách, které se konaly 25. listopadu, byl jmenován předsedou gruzínského parlamentu. Tuto funkci pak vykonával následujících 6 let a během té doby se stal jedním z nejvlivnějších politiků v zemi.
V roce 2001 se nepohodl s Ševardnadzem, když propukl korupční skandál v jeho vládě, a na protest odstoupil z funkce Předsedy parlamentu. Spolu se Saakašvilim potom opustil i Ševardnadzeovu stranu. V roce 2002 založil novou vlastní stranu Sjednocení demokraté a inicioval dva roky trvající protivládní kampaň.
Po listopadu 2003
[editovat | editovat zdroj]Když se 2. listopadu 2003 konaly volby do parlamentu, které byly opozicí i zahraničními pozorovateli označeny za zmanipulované stávající vládou, svolal příznivce své strany a společně s dalšími opozičními vůdci zorganizoval masové protesty proti Ševardnadzemu v Tbilisi a v jiných městech. Po dvou týdnech trvající růžové revoluce se stal dočasným ministrem ve vládě, která měla dovést zemi k předčasným prezidentským volbám, které vyhrál Saakašvili. V Saakašviliho vládě se stal 18. února 2004 už jako zkušený politik předsedou vlády a často zmírňoval radikální tendence některých jejích členů i Saakašviliho samotného.
Žvanija během své vlády dokázal urovnat vztahy Gruzie se svými separatistickými oblastmi Jižní Osetií, Adžarií i Abcházií a upevnit územní a politickou celistvost země. Navíc se mu povedlo vylepšit vztahy i se sousedním Ruskem, které byly vždy od vzniku nezávislé Gruzie napjaté. Dokázal tedy vyřešit to, co žádný jeho předchůdce nedovedl. Hlavní roli v jeho úspěchu na poli diplomacie sehrála jeho zkušenost a zásada, že „Teď není čas na to, abychom jeden druhému podsouvali nevyslovené výroky, ukazovali na sebe navzájem prstem či si dokonce otevřeně házeli klacky pod nohy“[1], jak sám řekl o vztazích s Ruskem.
Smrt
[editovat | editovat zdroj]Zurab Žvanija zemřel brzy ráno dne 3. února 2005 v bytě jeho známého Raula Jusupova, zastupce guvernéra gruzínského kraje Kvemo Kartli, když hráli vrhcáby. Podle oficiální verze Žvania zemřel na následek otravy oxidem uhelnatým, unikajícím z plynového vytápění domu. Jusupov zemřel toho dne také. Jejich ochranka vstoupila do domu až poté, co Žvanija několik hodin nebral telefon. Žvaniju našli mrtvého v křesle a Jusupova v kuchyni. Dohled nad vyšetřováním okolností jejich smrti si vzal na starost sám prezident Saakašvili.
Členové jeho rodiny a blízcí přátelé však tuto oficiální verzi úmrtí zpochybnili. Jeho bratr Goga dokonce veřejně prohlásil, že si je jistý, že Zurab Žvanija byl zavražděn.[2]. Bývalý prezident Ševardnadze si také myslí, že Žvanija byl zavražděn.[3][4] Pokud by opravdu byl zavražděn, pravděpodobně by za tím stáli jeho političtí odpůrci a někteří lidé, kteří po Růžové revoluci ztratili svou moc a vliv. Žádná z těchto domněnek se ale nepotvrdila a oficiální zprávu o úmrtí potvrdili jak gruzínští, tak ruští a američtí odborníci.
Ihned po jeho smrti se začal hledat nový nástupce, který by pokračoval v Žvanijově práci. Bývalý gruzínský prezident Eduard Ševardnadze prohlásil, že „vychovával Žvaniu jako vlastního syna“, a když jeho nástupce půjde v jeho šlépějích, zemi to jenom prospěje.[5]
Po skončení druhého mandátu Michaila Saakašviliho nová moc v Gruzii i členové Žvanijovy rodiny začali usilovat o znovuotevření případu proto, že s původní oficiální verzí nebyli spokojeni a stále měli podezření, že oba zemřeli na jiném místě a do inkriminovaného domu byli doneseni už mrtví. V domě údajně tehdy nebyly na předmětech vůbec žádné Žvanijovy otisky prstů. V lednu 2014 proto byla nařízena exhumace Žvanijových ostatků.[6][7] Od března byl Saakašvili úřady neúspěšně vyzýván k podání vysvětlení ohledně okolností Žvanijovy smrti. Od července 2014 je Saakašvili v této věci trestně stíhán.[8]
Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ www.rozhlas.cz - Gruzie, Libor Dvořák (z Českého rozhlasu 6), Zurab Žvanija a jeho nástupce.
- ↑ www.civil.ge Archivováno 3. 3. 2016 na Wayback Machine. - anglicky - 9.12.2006
- ↑ Ševardnadze řekl, že Zurab Žvania byl zavražděn - caucaz.com, 20. března 2006
- ↑ The Washington Post - 17. března 2006
- ↑ navychod.cz Archivováno 12. 1. 2006 na Wayback Machine., Gruzie čeká – kdo po Žvaniovi?
- ↑ Spencerová T., Michail Saakašvili: hrdina nebo padouch (a rovnou vrah)?. Literární noviny. 27.2.2014. Dostupné online na www.literarky.cz Archivováno 10. 3. 2014 na Wayback Machine.
- ↑ Interfax: Саакашивили прогнозируют уголовное дело. 22. října 2013. Dostupné na www.interfax.ru
- ↑ Gruzínská prokuratura zahájila trestní stíhání Saakašviliho, ČTK. 29.7.2014. Dostupné online.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Zurab Žvanija na Wikimedia Commons
- Zhvania Zurab - anglicky
- Zpráva o Žvanijově smrti na i-ru.cz
Gruzínský premiér | ||
---|---|---|
Předchůdce: Avtandil Jorbenadze |
18. 2. 2004 – 3. 2. 2005 Zurab Žvanija |
Nástupce: Giorgi Baramidze(dočasný) Zurab Nogaideli(regulérní) |