Constantin Brâncuși
Constantin Brâncuși | |
---|---|
Rodné jméno | Constantin Brâncuși |
Narození | 19. února 1876 Hobița |
Úmrtí | 16. března 1957 (ve věku 81 let) Paříž |
Místo pohřbení | Hřbitov Montparnasse |
Národnost | rumunská |
Alma mater | Bucharest National University of Arts Národní vysoká škola krásných umění |
Povolání | sochař, fotograf, malíř, ilustrátor, projektant a assemblage artist |
Významná díla | Oiseau dans l'espace Colonne sans fin Le Baiser (Brâncuși) Sleeping Muse |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Constantin Brâncuși (19. února 1876 – 16. března 1957) byl původem rumunský moderní sochař a fotograf tvořící ve Francii a řazený k abstraktnímu expresionismu.
Vzdělání
[editovat | editovat zdroj]Brâncuși se narodil roku 1876 ve vesnici Hobița v Karpatech do chudé pastýřské rodiny. Již malý se vyprofiloval jako talentovaný při vyřezávání drobných dřevěných sošek. Z rodné vesnice utekl do Craiovy, kde se přihlásil do školy umění (Școala de Meserii) a kde také přišel krom řezbářského k základnímu vzdělání.
Školu dokončil v roce 1898 a odjel studovat sochařství do Bukurešti, potom v roce 1903 do Mnichova a konečně do Paříže. Zde studoval na École des Beaux-Arts, později pracoval u Augusta Rodina a posléze vytvořil vlastní ateliér. Velký úspěch přišel v roce 1913, kdy vystavoval v Salonu des Indépendants a na americkém Armory Show. Ve Francii se začalo často používat jeho jméno ve zjednodušeném tvaru Brancusi.
Umění
[editovat | editovat zdroj]Pro Brâncușiho dílo bylo typické zjednodušení formy a radikální vize. Mezi jeho nejznámější díla patří série dvaceti osmi verzí Ptáka v prostoru. Se zjednodušením také souvisí aféra, kdy umělec žaloval americké celní úředníky, kteří uvalili na jeho dílo vysoké clo, které bylo určeno pro průmyslové materiály a odmítli uznat tomuto předmětu status uměleckého díla bez cla.
Společenský život
[editovat | editovat zdroj]V Paříži žil bohatý společenský a bohémský život. Stýkal se s uměleckou smetánkou své doby jako byl Ezra Pound, Guillaume Apollinaire, Pablo Picasso, Marcel Duchamp, Amedeo Modigliani, Henri Rousseau nebo Fernand Léger. Také se stýkal s řadou Rumunů bydlících v Paříži. Například s Eugènem Ionescem. Jako hostitel byl oblíbený, hrál na housle a zpíval rumunské písně. Měl rád cigarety, víno a dámskou společnost.
Brâncusi zemřel 16. března roku 1957 s více než 215 sochami a 1200 fotografiemi na svědomí. Byl pohřben na pařížském hřbitově Cimetière du Montparnasse.
Zajímavost
[editovat | editovat zdroj]Ve 14. pařížském obvodě, čtvrti Quartier de Plaisance nese od roku 1985 sochařovo jméno náměstí Place Constantin-Brancusi.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Constantin Brâncuși na Wikimedia Commons
Osoba Constantin Brâncuși ve Wikicitátech
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Constantin Brâncuși
- Oficiální stránky umělce (anglicky)
- Constantin Brâncuși Archivováno 22. 2. 2011 na Wayback Machine. na artmuseum.cz
- Constantin Brâncuși na BAM-Portal
- Constantin Brâncuși na Deutsche Fotothek
- Brâncuși bei artcyclopedia (anglicky)
- Eseje z umělcova ateliéru Ateliers, Centre Georges Pompidou, Paris (francouzsky)