Ambroise Louis Garneray
Ambroise Louis Garneray | |
---|---|
Narození | 19. února 1783 Paříž |
Úmrtí | 11. září 1857 (ve věku 74 let) Paříž |
Místo pohřbení | Hřbitov Montmartre |
Povolání | korzár, malíř a spisovatel |
Národnost | francouzská |
Žánr | námořní tematika |
Významná díla | více než 330 obrazů, rytin, leptů a akvarelů,[1] paměti Voyages, Aventures et Combats (Cesty, dobrodružství a bitvy) |
Ocenění | rytíř Řádu čestné legie (1852) |
Rodiče | Jean-François Garneray |
Příbuzní | Auguste-Siméon Garneray[2], Hippolyte Jean-Baptiste Garneray[3] a Pauline Garneray (sourozenci) |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Ambroise Louis Garneray (19. února 1783 Paříž – 11. září 1857 tamtéž) byl francouzský korzár, malíř a spisovatel.[4]
Život
[editovat | editovat zdroj]Narodil se jako nejstarší syn malíře Jeana-Françoise Garneraye, žáka Jacquese-Louise Davida. Ve třinácti nastoupil k námořnictvu na popud a za podpory svého bratrance Beaulieua-Leloupa, velitele fregaty Forte. Plavil se z Rochefortu do Indického oceánu s flotilou pod velením admirála Pierra Césara Charlese de Sercey a zúčastnil se zde bojů s britskými loděmi. Roku 1798 se stal kormidelníkem na fregatě La Preneuse a na její palubě začal malovat. Sloužil také pod proslulým korzárem Robertem Surcoufem a zúčastnil se s ním roku 1800 v Bengálském zálivu slavného zajetí lodi Kent britské Východoindické společnosti. Následně se plavil na různých obchodních a korzárských lodích a zabýval se také nepovoleným obchodem s otroky. Roku 1806 byl jako kormidelník na fregatě Belle Poule zajat v bitvě s Brity u Kapverdských ostrovů a strávil osm let ve vězeňských pontonech (šlo o vraky lodí) v Portsmouthu. Podmínky k životu zde byly hrozné, Garneray si však dokázal přilepšovat prodejem svých obrazů profesionálním obchodníkům.[4][5]
Po propuštění roku 1814 se mu nepodařilo získat důstojnické místo ve francouzském obchodním námořnictvu. Začal se proto plně věnovat malířství a byl tak úspěšný, že jej roku 1817 jmenoval velkoadmirál vévoda d'Angoulême oficiálním malířem námořnictva. V letech 1821–1830 cestoval po francouzských přístavech a maloval zde své skici, které se staly základem pro jeho obrazy. Roku 1833 byl jmenován ředitelem muzea v Rouenua také pracoval pro porcelánovou manufakturu v Sèvres. Roku 1836 se ale zdiskreditoval účastí na pokusu Ludvíka Napoleona o převrat ve Štrasburku. Návrat ke slávě prožil, když se z Ludvíka Napoleona stal nejprve francouzský prezident a následně císař Napoleon III. Ten mu také roku 1852 udělil Řád čestné legie. Vleklá choroba mu ke stáří bránila v jeho další umělecké tvorbě. Je pohřben na hřbitově Montmartre v Paříži.[4][5]
Garneray jako spisovatel
[editovat | editovat zdroj]Garnearyovo dílo je velmi rozsáhlé. Kromě velkého počtu (vice než 330)[1] obrazů, rytin, leptů a akvarelů je také autorem pamětí. Ty vznikly již během autorova pobytu v Rouenu a roku 1847 byly nabídnuty k vydání Ministerstvu školství pro „povznesení mládeže“, to však tento záměr odmítlo. Roku 1851 byly vydány pod názvem Voyages, Aventures et Combats (Cesty, dobrodružství a bitvy). Proslulými se staly roku 1860, kdy vyšly ve třech dílech pravděpodobně v úpravě profesionálního spisovatele Édouarda Corbièra jako Voyages, Aventures et Combats (Cesty, dobrodružství a bitvy), Mes Pontons (Mé pontony) a Scènes maritimes (Námořní scény).
Paměti nebo jejich části byly a jsou vydávány pod různými názvy, například Corsaire de la République (Korzár republiky), Le Négrier de Zanzibar (Otrokář ze Zanzibaru) nebo Les Naufragés du Saint-Antoine (Trosečníci ze Saint-Antoine), a také v úpravách pro děti a mládež: La Prison flottante (1947, Plovoucí vězení), Un marin de Surcouf (1950, Surcoufův námořník) nebo Un corsaire de quinze ans (1950, Patnáctiletý korzár). Dnes jsou považovány za jednoho z předchůdců dobrodružného románu s námořní tematikou.[4][5]
Galerie vybraných děl
[editovat | editovat zdroj]-
Gênes (1810)
-
Vue du port de Brest (1821)
-
La bataille navale de Navarin (1827)
-
Pêche aux aloses (1835)
-
L'abordage du Kent (1836)
-
Retour de l'île d'Elbe (1852)
Česká vydání
[editovat | editovat zdroj]- Patnáctiletý korzár, Albatros, Praha 1985, přeložila Růžena Steklačová.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b Œuvres de Louis Garneray
- ↑ Union List of Artist Names. 6. dubna 2018. Dostupné online. [cit. 2021-05-21].
- ↑ Union List of Artist Names. 8. srpna 2021. Dostupné online. [cit. 2024-02-07].
- ↑ a b c d Corsair, Painter, Writer: Ambroise Louis Garneray - Patrick von Stutenzee's History Blog
- ↑ a b c Korzár a malíř Garneray
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Ambroise Louis Garneray na Wikimedia Commons
Autor Louis Garneray ve Wikizdrojích (francouzsky)
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Ambroise Louis Garneray
- (francouzsky) Garneray, peintre officiel de la Marine
- Ambroise Louis Garneray v Databázi knih