Ajlabún
Ajlabún עיילבון عيلبون | |
---|---|
Pohled na město Ajlabún | |
Poloha | |
Souřadnice | 32°50′18″ s. š., 35°23′58″ v. d. |
Nadmořská výška | 194 m n. m. |
Stát | |
distrikt | Severní |
Ajlabun | |
Rozloha a obyvatelstvo | |
Rozloha | 4,835 km² |
Počet obyvatel | 5 600 (2015[1]) |
Hustota zalidnění | 1150,7 (r.2015) obyv./km² |
Správa | |
Starosta | ג׳רייס מטר (Džirias Matar)[2] |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Ajlabún (hebrejsky עֵילַבּוּן, arabsky عيلبون, v oficiálním přepisu do angličtiny Eilabun[3]) je místní rada (malé město) v Izraeli, v Severním distriktu.
Geografie
[editovat | editovat zdroj]Leží v nadmořské výšce 194 metrů v údolí Bejt Netofa v Dolní Galileji, cca 17 kilometrů severovýchodně od Nazaretu, cca 103 kilometrů severovýchodně od centra Tel Avivu a cca 38 kilometrů východně od centra Haify.
Nachází se v hustě zalidněném a zemědělsky intenzivně využívaném pásu. Osídlení v tomto regionu je smíšené. Vlastní město je osídleno izraelskými Araby a další arabská sídla leží v blízkém okolí. Židovská sídla jsou zde většinou jen v podobě malých vesnic. Oblast s demografickou převahou židů začíná na východní straně, směrem ke Galilejskému jezeru a městu Tiberias. Ajlabun je na dopravní síť napojen pomocí dálnice číslo 65, která vede z Afuly do oblasti Galilejského jezera. Z této komunikace zde odbočuje lokální silnice číslo 806. Jižně od obce leží Národní park Sde Amudim.
Dějiny
[editovat | editovat zdroj]Ajlabún založili v 17. století křesťanští Arabové, kteří sem přesídlili z nedaleké vesnice Dejr Channa. Už předtím zde existovala počátkem letopočtu židovská vesnice Ajlabo (עיילבו) zmiňovaná v Talmudu a Mišně[zdroj?!]. Ve středověku sem mířili židovští poutníci na cestě k hrobu rabína Matja ben Chereše (רבי מתיא בן חרש). Francouzský cestovatel Victor Guérin popisuje obec koncem 19. století jako malou vesnici s cca 100 obyvateli.[4]
Ajlabún byl stejně jako celá centrální Galilea dobyt izraelskou armádou během první arabsko-izraelské války v říjnu 1948 v rámci Operace Chiram.[5] 14 místních obyvatel bylo po dobytí vesnice zabito. Arabské prameny hovoří o Ajlabúnském masakru. Zbylí obyvatelé byli vysídleni do Libanonu. V roce 1949 jim ale byl dovolen návrat.[6] Z Ajlabúnu pochází Hana Sweid, bývalý starosta této obce - od roku 2006 poslanec Knesetu za levicovou stranu Chadaš.
Od 60. let 20. století vede v blízkosti obce Národní rozvaděč vody, který nad obcí naplňuje umělou vodní nádrž Ma'agar Calmon, pak vede okolo vlastního Aljabúnu tunely a poté se rozlévá do umělého koryta v údolí Bejt Netofa.[4] Jde o nejvyšší bod Národního rozvaděče vody.[7]
V roce 1973 byla vesnice povýšena na místní radu (malé město).[8]
Demografie
[editovat | editovat zdroj]Ajlabún je etnicky čistě arabské město. Podle údajů z roku 2009 tvořili naprostou většinu obyvatel izraelští Arabové - cca 4800 osob.[3] Podle údajů z roku 2005 tvořili 71,3 % obyvatel arabští křesťané (maronité) a 28,7 % arabští muslimové.[8]
Jde o menší sídlo městského typu (byť zástavba má zejména na okrajích obce rozvolněný a spíše venkovský ráz) s dlouhodobě rostoucí populací. K 31. prosinci 2015 zde žilo 5600 lidí.[1]
Rok | 1922 | 1945 | 1950 | 1961 | 1983 | 1972 | 1995 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Počet obyvatel | 319 | 550 | 675 | 1011 | 1506 | 2257 | 3252 | 4223 | 4421 | 4556 | 4676 | 4762 | 4826 | 4900 | 5000 | 5200 | 5300 | 5400 | 5600 |
* údaje od roku 2010 zaokrouhleny na stovky
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b c POPULATION AND DENSITY PER SQ. KM. IN LOCALITIES NUMBERING 5,000 RESIDENTS AND MORE ON 31.12.2015 [online]. Ročenka Centrálního statistického úřadu 2016 [cit. 2016-10-04]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-10-09. (anglicky, hebrejsky)
- ↑ סיור בעילבון וסח'נין [online]. Jaffa Convention [cit. 2010-01-17]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2008-09-15. (hebrejsky)
- ↑ a b c יישובים 2009 [online]. Izraelský centrální statistický úřad [cit. 2011-01-02]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2013-12-03. (hebrejsky)
- ↑ a b עילבון [online]. bet-alon.co.il [cit. 2010-01-17]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2010-01-15. (hebrejsky)
- ↑ HERZOG, Chaim. Arab-Israeli Wars. New York: Vintage Books/Random House, 1984. Dostupné online. ISBN 0-394-71746-5. S. 89–91. (anglicky)
- ↑ a b Welcome To Eilabun [online]. Palestine Remembered [cit. 2010-01-17]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ מאגר צלמון [online]. bet-alon.co.il [cit. 2010-10-19]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2010-01-14. (hebrejsky)
- ↑ a b נתונים פיזיים - עיריות ומ.מקומי [online]. Izraelský centrální statistický úřad [cit. 2010-01-17]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-04-26. (hebrejsky)
- ↑ רשימת היישובים, מאפיינים גיאוגרפיים ואוכלוסייה 1948,1961,1972,1983, 1995 [online]. Izraelský centrální statistický úřad [cit. 2011-01-02]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2012-04-13. (hebrejsky)
- ↑ שם יישוב אנגלית [online]. Izraelský centrální statistický úřad [cit. 2010-01-17]. [www.cbs.gov.il/ishuvim/ishuv2005/bycode.xls Dostupné online]. (hebrejsky)
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Ajlabún na Wikimedia Commons
- (hebrejsky) Oficiální profil obce na portálu Bet Alon
- The Sons of Eilabun Archivováno 1. 2. 2020 na Wayback Machine.