Arthur von Bolfras
Arthur von Bolfras | |
---|---|
Arthur von Bolfras v roce 1914 | |
Narození | 16. dubna 1838 Frankfurt nad Mohanem |
Úmrtí | 19. prosince 1922 (ve věku 84 let) Baden u Vídně |
Choť | Bertha von Larcher zu Eissegg |
Vojenská kariéra | |
Hodnost | Generálplukovník |
Sloužil | |
Války | Druhá italská válka za nezávislost
Rakousko-uherská okupace Bosny a Hercegoviny Velká válka |
Arthur Heinrich Bolfras von Ahnenburg, od roku 1904 svobodný pán von Bolfras (16. dubna 1838, Sachsenhausen, Frankfurt nad Mohanem – 19. prosince 1922, Baden) byl dlouholetým šéfem vojenské kanceláře císaře Františka Josefa I. a generálplukovníkem rakousko-uherské armády.
Rodina
[editovat | editovat zdroj]Arthur svobodný pán von Bolfras pocházel ze staré buržoazní rodiny ze severního Německa, která je poprvé zmíněna v roce 1430 ve Frankfurtu nad Odrou. Poté, co císař Ferdinand I. v roce 1560 udělil rodu vlastní erb, byl roku 1600 císařem Rudolfem II. povýšen do rytířského stavu. V roce 1824 byl jeho děd Friedrich Bolfras císařem Františkem I. povýšen do šlechtického stavu a obdržel šlechtický titul „von Ahnenburg“.
Životopis
[editovat | editovat zdroj]V mládí navštěvoval Arthur Bolfras von Ahnenburg Tereziánskou vojenskou akademii ve Wiener Neustadt, odkud byl v roce 1858 vyřazen jako poručík 39. pěšího pluku. V Druhé italské válce za nezávislost bojoval jako poručík v bitvách u Montebella, Melegnana a Solferina. V letech 1860 až 1862 absolvoval C. a k. válečnou školu ve Vídni a stal se proviantním důstojníkem u generálního štábu. V roce 1864 byl povýšen na kapitána a v témže roce se oženil s Berthou von Larcher zu Eissegg, dcerou bolzanského patricije Eduarda rytíře von Larcher zu Eissegg. V roce 1866 byl důstojníkem generálního štábu při obraně Tyrolska. V důsledku toho byl přidělen na říšské ministerstvo války a o rok později se stal majorem. V květnu 1878 byl povýšen do hodnosti podplukovníka. V okupační kampani v Bosně a Hercegovině sloužil u štábu 3. armádního sboru. V květnu 1881 byl jmenován do hodnosti plukovníka a o dva roky později se stal náčelníkem štábu XIV. sboru. Tento post zastával až do roku 1887, kdy byl povýšen na generálmajora a jmenován velitelem 3. pěší brigády. V roce 1888 přešel k 48. pěší brigádě.
1. března 1889 byl pověřen vedením císařské vojenské kanceláře. Císař František Josef I. se rychle naučil oceňovat Bolfrasovy schopnosti a nakonec ho 14. května 1889 definitivně jmenoval vedoucím vojenské kanceláře a generálním pobočníkem Jeho Veličenstva. To představovalo mimořádně odpovědnou pozici, protože bylo jednou z jeho povinností navrhnout císaři osoby pro jmenování do nejvyšších funkcí. Jeho rukama prošla během války veškerá sdělení z ministerstva války a vrchního velitelství armády. Měl vysoký stupeň inteligence, rychlý úsudek a vynikající znalosti o lidské povaze. Díky těmto dovednostem a také svému dokonalému vzhledu se na tuto pozici mimořádně hodil. Nicméně, následník trůnu František Ferdinand byl velký Bolfrasův protivník a shledal mnoho z jeho rozhodnutí jako hrozné. Přesto, nebo možná právě proto, jej císař František Josef podržel ve funkci až do vysokého věku.
V roce 1891 byl jmenován tajným radou a povýšen na polního podmaršála. O sedm let později byl povýšen na polního zbrojmistra. V roce 1904 byl císařem povýšen na svobodného pána a vzdal se titulu „von Ahnenburg“. Od roku 1908 byla hodnost polní zbrojmistr aplikována pouze na příslušníky dělostřelectva, takže Bolfras byl nyní generálem pěchoty. Nakonec byl v roce 1916 povýšen na generálplukovníka. 5. ledna 1917 byl císařem Karlem I. na vlastní žádost penzionován.
Ocenění
[editovat | editovat zdroj]- Rakouský vojenský záslužný kříž z roku 1866
- Řád železné koruny III. třídy v roce 1878
- Rytířský kříž Císařského rakouského řádu Leopoldova v roce 1887
- Jmenován tajným radou v roce 1891
- Komandérský kříž Královského uherského řádu sv. Štěpána v roce 1892
- Řád železné koruny I. třídy v roce 1896
- Velkokříž Řádu Leopolda v roce 1902
- Řád za zásluhy pruské koruny 18. září 1903
- Kříž Františka Josefa v roce 1916
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Arthur von Bolfras na německé Wikipedii.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Arthur von Bolfras na Wikimedia Commons
- Rakousko-uherští generálové
- Rakouští šlechtici
- Tajní radové
- Nositelé Řádu Leopoldova
- Nositelé Vojenského záslužného kříže (Rakousko)
- Nositelé Řádu železné koruny (Rakousko)
- Nositelé Královského řádu svatého Štěpána
- Narození v roce 1838
- Narození 16. dubna
- Narození ve Frankfurtu nad Mohanem
- Úmrtí v roce 1922
- Úmrtí 19. prosince
- Úmrtí v Badenu (Dolní Rakousy)