Bitva o Tangu
Bitva o Tangu | |||
---|---|---|---|
konflikt: První světová válka | |||
Bitva o Tangu | |||
Trvání | 2. listopad 1914 – 5. listopad 1914 | ||
Místo | Tanga, Německá východní Afrika | ||
Souřadnice | 5°4′ j. š., 39°6′ v. d. | ||
Výsledek | německé drtivé vítězství | ||
Strany | |||
Velitelé | |||
| |||
Síla | |||
| |||
Ztráty | |||
| |||
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Bitva o Tangu byl vojenský konflikt mezi Velkou Británií a Německým císařstvím během první světové války. Odehrála se mezi 2. a 4. listopadem 1914 v oblasti východoafrického přístavu Tanga v dnešní Tanzanii.
Obojživelná operace, která měla obsadit centrum německé správy v Německé východní Africe a ukončit válku v této oblasti, skončila naprostou katastrofou, když německý velitel Paul von Lettow-Vorbeck smetl téměř osmkrát silnější britské jednotky zpět do moře a zmocnil se kořisti, která mu umožnila vést boj po celý zbytek války a poutat tak na sebe mnohonásobně početnější síly Dohody.
Bitva představovala jednu z nejostudnějších porážek vojsk Dohody za celou první světovou válku a je často uváděna jako vzorový příklad toho, jak se věci nemají dělat, od výběru jednotek až po konkrétní chyby velitelů.[zdroj?!] Geoffrey Regan začlenil popis jednání britské strany při plánování a provedení operace jako obzvlášť otřesný příklad diletantismu do své Guinnessovy knihy válečných omylů.
Před bitvou
[editovat | editovat zdroj]Od srpna 1914 existoval válečný stav mezi Německem a Velkou Británií, který se navzdory neutralitě Konga (Berlínská konference) rozšířil do kolonií. Nepřátelství mezi koloniálními silami v Keni a německé východní Africe bylo zpočátku omezeno na menší pohraniční bitvy, protože obě strany byly vojensky slabé.
Nasazené síly a ztráty
[editovat | editovat zdroj]Velká Británie v boji nasadila 8000 vojáků, převážně Indů, Paul von Lettow-Vorbeck asi 1100 mužů, převážně askaríjů. Britské ztráty činily asi 360 mrtvých a 490 těžce raněných, německé 61 mrtvých a 81 zraněných. Do německých rukou padly stovky pušek, desítky kulometů a asi 600 000 nábojů.
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- REGAN, Geoffrey. Guinnessova kniha válečných omylů. Praha: Velryba, 1993-1995. 2 sv. (187; 185 s.) s. ISBN 80-901322-6-X. Kapitola Bitva u Tangy (1914), s. 4 a násl.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Bitva o Tangu na Wikimedia Commons