Daniel Elahi Galán
Daniel Elahi Galán | |
---|---|
Daniel Elahi Galán na French Open 2022 | |
Stát | |
Datum narození | 18. června 1996 (28 let)[1] |
Místo narození | Bucaramanga, Kolumbie[1] |
Bydliště | Bogotá, Kolumbie[1] |
Výška | 191 cm[1] |
Hmotnost | 72 kg[1] |
Profesionál od | 2015[1] |
Držení rakety | pravou rukou, bekhend obouruč |
Výdělek | 1 840 737 USD |
Dvouhra | |
Poměr zápasů | 49–69 |
Tituly | 0 ATP, 4 challengery, 4 ITF |
Nejvyšší umístění | 56. místo (17. července 2023) |
Dvouhra na Grand Slamu | |
Australian Open | 1. kolo (2020, 2023) |
French Open | 3. kolo (2020) |
Wimbledon | 4. kolo (2023) |
US Open | 3. kolo (2022) |
Velké turnaje ve dvouhře | |
Olympijské hry | 2. kolo (2020) |
Čtyřhra | |
Poměr zápasů | 0–7 |
Tituly | 0 ATP, 1 challengery, 1 ITF |
Nejvyšší umístění | 305. místo (26. února 2018) |
Čtyřhra na Grand Slamu | |
Wimbledon | 1. kolo (2023) |
US Open | 1. kolo (2023) |
Údaje v infoboxu aktualizovány dne Některá data mohou pocházet z datové položky. | 3. listopadu 2023
Daniel Elahi Galán Riveros (* 18. června 1996 Bucaramanga) je kolumbijský profesionální tenista. Ve své dosavadní kariéře na okruhu ATP Tour nevyhrál žádný turnaj. Na challengerech ATP a okruhu ITF získal osm titulů ve dvouhře a dva ve čtyřhře.[2]
Na žebříčku ATP byl ve dvouhře nejvýše klasifikován v červenci 2023 na 56. místě a ve čtyřhře v únoru 2018 na 305. místě. Trénuje ho otec Santos Galán. Také sestra Rocio i bratři Sat a Xando Galánovi se stali profesionálními tenisty.[3][1]
V kolumbijském daviscupovém týmu debutoval v roce 2018 úvodním kolem I. skupiny americké zóny proti Barbadosu, v němž vyhrál úvodní dvouhru proti Haydnu Lewisovi. Kolumbijci zvítězili 4:0 na zápasy. Ve finálových turnajích 2019 a 2021 plnil roli jedničky družstva. Do září 2022 v soutěži nastoupil k devíti mezistátním utkáním s bilancí 7–4 ve dvouhře a 0–0 ve čtyřhře.[4]
Kolumbii reprezentoval na odložených Letních olympijských hrách 2020 v Tokiu, kde zasáhl do mužské dvouhry. Ve druhém kole jej vyřadil čtvrtý nasazený a pozdější vítěz Alexander Zverev.
Tenisová kariéra
[editovat | editovat zdroj]V rámci událostí okruhu ITF debutoval v srpnu 2012 na turnaji v Bogotě dotovaném 15 tisíci dolary. V úvodním kole podlehl Američanu Christopheru Raczovi.[2] První soutěž v této úrovni vyhrál během června 2015 v mexickém Manzanillu, na turnaji s rozpočtem 15 tisíc dolarů. Ve finále zdolal krajana Felipeho Mantillu ze sedmé světové stovky.[5][2]
Na okruhu ATP Tour debutoval jako 19letý bogotským Claro Open Colombia 2015 po obdržení divoké karty.[3] Na úvod dvouhry přehrál Španěla Pera Ribu. Poté jej vyřadil nejvýše nasazený Ivo Karlović, figurující na dvacáté třetí příčce žebříčku, přestože získal úvodní sadu. První čtvrtfinále i semifinále si zahrál na houstonském U.S. Men's Clay Court Championships 2019, když do těchto fází postoupil až z kvalifikace. Ve druhém kole jej nezastavila ani turnajová jednička a dvojnásobný obhájce titulu Steve Johnson.[3] V semifinále pak nestačil na Nora Caspera Ruuda z konce elitní stovky. Do série Masters premiérově zasáhl na Miami Open 2020, kde zdolal světovou třiadvacítku Alexe de Minaura. V dalším duelu mu stopku vystavil Ital Lorenzo Sonego.[5]
Po šňůře sedmi kvalifikačních proher si hlavní soutěž grandslamové kategorie poprvé zahrál v mužském singlu Australian Open 2020. V Melbourne Parku prošel nástrahami tříkolového kvalifikačního síta. Na úvod melbournského singla jej však v pětisetové bitvě vyřadil další kvalifikant Alejandro Tabilo z počátku třetí světové stovky. Na French Open 2020 již postoupil do třetího kola po výhrách nad Cameronem Norriem v pěti setech a členem první padesátky Tennysem Sandgrenem. Poté však získal jen pět gamů na světovou jedničku Novaka Djokoviće. Do Wimbledonu 2021 vstoupil výhrou nad Argentincem Federicem Coriou, než jeho účast v All England Clubu ukončil Lorenzo Sonego, jemuž patřila dvacátá sedmá příčka klasifikace.[5]
Tituly na challengerech ATP a okruhu ITF
[editovat | editovat zdroj]Legenda |
---|
Challengery (4 D; 1 Č) |
ITF (4 D; 1 Č) |
Dvouhra (8 titulů)
[editovat | editovat zdroj]Č. | datum | turnaj | povrch | poražený finalista | výsledek |
---|---|---|---|---|---|
1. | června 2015 | Manzanillo, Nexiko | tvrdý | 6–3, 7–6(7–4) | |
2. | října 2015 | Bogotá, Kolumbie | antuka | 6–3, 3–2skreč | |
3. | července 2017 | Valledupar, Kolumbie | tvrdý | 6–3, 7–5 | |
4. | prosince 2017 | Lima, Peru | antuka | 7–5, 6–3 | |
1. | července 2018 | San Benedetto del Tronto, Itálie | antuka | 6–2, 3–6, 6–2 | |
2. | listopadu 2020 | Lima, Peru | antuka | 6–1, 3–6, 6–3 | |
3. | leden 2022 | Concepción, Chile | antuka | 6–1, 3–6, 6–3 | |
4. | duben 2022 | Sarasota, Spojené státy | antuka | 7–6(9–7), 4–6, 6–1 |
Čtyřhra (2 tituly)
[editovat | editovat zdroj]Č. | datum | turnaj | povrch | spoluhráč | poražení finalisté | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|
1. | srpen 2017 | Pereira, Kolumbie | antuka | 6–2, 6–3 | ||
2. | prosinec 2017 | Lima, Peru | antuka | 4–6, 6–4, [10–3] |
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Daniel Elahi Galán na anglické Wikipedii.
- ↑ a b c d e f g Daniel Elahi Galán na stránkách ATP Tour (anglicky), přístup: 3. července 2022
- ↑ a b c Daniel Elahi Galán na stránkách Mezinárodní tenisové federace (anglicky), přístup: 3. července 2022
- ↑ a b c Daniel Elahi Galan | Player Biole [online]. ATP Tour, Inc. [cit. 2022-07-03]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Daniel Elahi Galán na stránkách Davis Cupu (anglicky), přístup: 3. července 2022
- ↑ a b c Daniel Elahi Galan | Player Activity [online]. ATP Tour, Inc. [cit. 2021-12-01]. Dostupné online. (anglicky)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Daniel Elahi Galán na Wikimedia Commons
- Daniel Elahi Galán na stránkách ATP Tour (anglicky)
- Daniel Elahi Galán na stránkách Mezinárodní tenisové federace (anglicky)
- Daniel Elahi Galán na stránkách Davis Cupu (anglicky)