Edmond Marin la Meslée
Edmond Marin la Meslée | |
---|---|
Edmond Marin la Meslée | |
Narození | 5. února 1912 Valenciennes |
Úmrtí | 4. února 1945 (ve věku 32 let) Dessenheim |
Vojenská kariéra | |
Hodnost | commandant |
Doba služby | 1931 – 1945† |
Sloužil | |
Složka | Armée de l'air Forces aériennes françaises libres |
Jednotka | Groupe de chasse I/5 |
Velel | 1e escadrille GC I/5 Groupe de chasse 1/5 „Champagne“ |
Války | druhá světová válka |
Bitvy | bitva o Francii bitva v Ardenách |
Vyznamenání | |
Edmond Marin la Meslée (5. února 1912 Valenciennes – 4. února 1945 Dessenheim) byl francouzský stíhací pilot v době druhé světové války. Se šestnácti potvrzenými a čtyřmi pravděpodobnými sestřely je pátým nejúspěšnějším francouzským esem tohoto konfliktu a nejúspěšnějším pilotem Armée de l'air během bitvy o Francii.[1]
Životopis
[editovat | editovat zdroj]Edmond Marin la Meslée se narodil 5. února 1912 ve Valenciennes. Po zahájení studia práv začal také navštěvovat státem subvencované pilotní lekce v letecké škole společnosti Morane-Saulnier ve Villacoublay, kde v roce 1931 získal pilotní oprávnění. Ve věku 19 let vstoupil do Francouzského letectva, a po absolvování školy pro důstojníky letectva v záloze v Istres byl jako sous-lieutenant přidělen k 2. stíhacímu pluku (2e régiment de chasse)[pozn. 1] ve Štrasburku. Po skončení své dvouleté povinné služby se zavázal k další dvěma letům činné služby, ačkoliv to bylo spojené se snížením hodnosti na stupeň sergent.
V září 1936 byl přijat do letecké akademie Francouzského letectva ve Versailles, kterou v říjnu 1937 absolvoval v hodnosti poručíka. Byl pak jako stíhací pilot z povolání přidělen k 1. escadrille[pozn. 2] groupe de chasse I/5 v Remeši, jejíž velitel, Jean Accart, vysoce smýšlel o jeho potenciálu jako stíhače a předával mu své zkušenosti. Jednotka byla vybavena stroji Dewoitine D.500, ale před vypuknutím druhé světové války byla přezbrojena na stroje Curtiss H-75 Hawk.
Během bitvy o Francii se Edmond Marin la Meslée vyznamenal 16 jistými a čtyřmi pravděpodobnými sestřely letounů Luftwaffe. Poté, co velitel jeho letky 1. června 1940 utrpěl těžké zranění, Marin la Meslée jej nahradil v čele 1. letky GC I/5.
Po uzavření francouzsko-německého příměří byla GC I/5 evakuována do Saint-Denis-du-Sig a později do Rabatu v Maroku.
Po operaci Torch se francouzské ozbrojené síly v severní Africe připojily ke Spojencům a GC I/5 byla přezbrojena na letouny amerického původu, nejprve Curtiss P-40 a později Bell P-39 Airacobra. Marin la Meslée, mezitím v prosinci 1941 povýšený do hodnosti capitaine, se se svou letkou v září 1943 přesunul do Tafaraoui v Alžírsku.
Dne 3. ledna 1944 Edmond Marin la Meslée převzal velení celé stíhací skupiny, nyní označené jako Groupe de chasse 1/5 „Champagne“, a v červnu 1944 byl povýšen do hodnosti commandant. Jednotka o síle 18 strojů P-39Q pak byla opět nasazena do boje od 30. září 1944 ze základny Salon-de-Provence, převážně k operacím k podpoře francouzských a spojeneckých pozemních sil postupujících údolím Rhôny. V listopadu 1944 byl útvar přezbrojen na stíhací letouny Republic P-47 Thunderbolt.
Během ostřelování pozemních cílů 4. února 1945 nedaleko Colmaru utrpěl stroj Edmonda Marina la Meslée přímý zásah palbou německého protiletadlového dělostřelectva, a po nárazu do země explodoval. Jeho tělo bylo sice z trosek vyproštěno, ale bylo zjištěno, že byl raněn střepinou do hlavy, a pravděpodobně zahynul ještě před dopadem.
14. února 1953 byla na jeho památku přejmenována základna č. 112 Francouzského letectva v Remeši.
Seznam potvrzených vzdušných vítězství
[editovat | editovat zdroj]- 11. ledna 1940; Dornier Do 17; Longwy
- 12. května 1940; Junkers Ju 87; Bouillon (Belgie)
- 12. května 1940; Junkers Ju 87; Pouru-Saint-Remy
- 12. května 1940; Junkers Ju 87; Sainte-Cécile (Belgie)
- 13. května 1940; Messerschmitt Bf 109; severovýchodně od Stonne
- 15. května 1940; Henschel Hs 126; Vendresse
- 16. května 1940; Dornier Do 215; Rethel
- 18. května 1940; Heinkel He 111; Rethel
- 18. května 1940; Heinkel He 111; Arcis-le-Ponsart
- 18. května 1940; Heinkel He 111; Laon
- 19. května 1940; Heinkel He 111; Hesse (Moselle)
- 24. května 1940; Henschel Hs 126; Saint-Loup-Terrier
- 25. května 1940; Henschel Hs 126; Bolt-aux-Bois
- 26. května 1940; Heinkel He 111; Tannay
- 3. června 1940; Henschel Hs 126; Sommauthe
- 10. června 1940; Junkers Ju 88; Châtillon-sur-Bar
Poznámky
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Po vzniku samostatného letectva, v roce 1933, 2e Escadre de chasse
- ↑ Jednotka byla pokračovatelkou letky SPA 67 z doby první světové války.
Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byly použity překlady textů z článků Edmond Marin la Meslée na anglické Wikipedii a Edmond Marin la Meslée na francouzské Wikipedii.
- ↑ KETLEY, Barry. French Aces of World War 2. Oxford: Osprey Publishing, 1999. Dostupné online. ISBN 978-1-85532-898-3. Kapitola Aces and Victories: Edmond Marin la Meslée, s. 79-80. (anglicky)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Edmond Marin la Meslée na Wikimedia Commons
- Valka.cz: Edmond Marin la Meslée
- (francouzsky) La biographie du commandant Edmond Marin la Meslée sur le site de la Base aérienne 112 de Reims[nedostupný zdroj]
- (francouzsky) Edmond Marin la Meslée, le grand prince
- (francouzsky) Les as français de 1939-1945 : Edmond Marin de la Meslée
- Narození v roce 1912
- Úmrtí v roce 1945
- Narození ve Valenciennes
- Francouzští stíhací piloti
- Francouzští velitelé druhé světové války
- Osobnosti francouzského odboje během druhé světové války
- Francouzská letecká esa druhé světové války
- Rytíři Řádu čestné legie
- Oběti druhé světové války
- Padlí v boji
- Narození 5. února
- Úmrtí 4. února
- Nositelé Válečného kříže 1939–1945
- Nositelé Záslužného leteckého kříže (USA)