James Vernon
James Vernon | |
---|---|
(Godfrey Kneller, 1677) | |
Narození | 1646 |
Úmrtí | 1727 (ve věku 80–81 let) |
Alma mater | Charterhouse School St John’s College |
Povolání | politik |
Choť | Mary Buck (od 1675)[1] Arethusa Boyle[1] |
Děti | Edward Vernon[2] James Vernon the younger[3] Francis Vernon, 1st Earl of Shipbrook[3] |
Příbuzní | Francis Vernon[2] (sourozenec) |
Funkce | poslanec anglického parlamentu Member of the 1698-1700 Parliament Member of the 1701 Parliament poslanec anglického parlamentu z let 1701–1702 Member of the 1695-98 Parliament … více na Wikidatech |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
James Vernon (1. dubna 1646 – 31. ledna 1727) byl anglický politik ze staré šlechtické rodiny. Byl dlouholetým poslancem Dolní sněmovny a na přelomu 17. a 18. století několikrát ministrem zahraničí a vnitra (ve dvou krátkých obdobích zastával obě funkce zároveň).
Životopis
[editovat | editovat zdroj]Pocházel ze starobylého šlechtického rodu Vernonů, byl synem námořního důstojníka Francise Vernona (†1647). Studoval v Oxfordu a Cambridge, v 70. letech se uplatnil jako diplomat v Nizozemí, v letech 1674–1678 byl tajemníkem vévody z Monmouthu a poté krátce zástupcem ministra války (1678-–679). V letech 1679–1681 byl poprvé členem Dolní sněmovny a v parlamentu zastupoval prestižní volební obvod cambridgeské univerzity. Znovu byl poslancem v letech 1685–1687 a pak dlouhodobě v letech 1695–1710. Na přelomu let 1688 a 1689 byl krátce tajemníkem Viléma Oranžského, v letech 1691–1692 doprovázel Williama Harborda na diplomatické misi do Istanbulu. Později byl tajemníkem vévody ze Shrewsbury a díky němu dosáhl dalšího vzestupu. Třikrát krátce zastával post státního podsekretáře zahraničí (1689, 1693–1694, 1694). V letech 1697–1700 byl ministrem zahraničí (Secretary of State for the Northern Department), ministrem vnitra (Secretary of State for the Southern Department, 1698–1699, 1700–1701 a 1702)[4]. V obdobích prosinec 1698 až květen 1699 a červen až listopad 1699 zastával oba úřady zároveň[pozn. 1], od roku 1697 byl též členem Tajné rady. Po nástupu královny Anny se jako předák whigů stáhnul do ústraní, do roku 1710 nicméně zůstal poslancem a zastával podružný post na ministerstvu financí. Prosadil se jako výřečný a schopný politik, jeho pozice byla ale ze strany Viléma Oranžského degradována na postavení pouhého úředníka a často ani nebyl informován o některých důležitých krocích, přestože zastával funkci ministra. Mimo jiné byl též smírčím soudcem v Middlesexu a Westminsteru.
Z manželství s Mary Buck (†1715) měl čtyři děti, z nichž byli dva synové. Starší syn James (označovaný jako James Vernon mladší, 1677–1756) se za války o španělské dědictví uplatnil jako diplomat a byl vyslancem v Dánsku (1702–1707). Mladší syn Edward Vernon (1684–1757) vynikl jako námořní důstojník.
Jiná rodová linie Vernonů sídlila na zámku Sudbury Hall (Derbyshire), v 18. století přijala jméno Venables–Vernon a nakonec Harcourt (Edward Harcourt), z této rodové větve pocházeli významní státníci William Harcourt a Lewis Harcourt.
Poznámky
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Úřad ministra vnitra (Secretary of State for the Southern Department) zastával v obou obdobích provizorně za dosavadního ministra, který přešel do funkce nejvyššího komořího. V roce 1698 to byl vévoda ze Shrewsbury, v roce 1700 se jednalo o hraběte z Jersey. V listopadu 1700 se však Vernon stal definitivně a oficiálně jmenovaným ministrem vnitra, zatímco ministerstvo zahraničí převzal Charles Hedges.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Literatura
[editovat | editovat zdroj]- KOVÁŘ, Martin: Stuartovská Anglie; Praha, 2201 ISBN 80-7277-059-4
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b Dostupné online. [cit. 2020-08-07].
- ↑ a b Oxford Dictionary of National Biography. Oxford: Oxford University Press. 2004.
- ↑ a b Darryl Roger Lundy: The Peerage.
- ↑ Personální obsazení funkce státního sekretáře na webu British History Online