Jan Gebauer
Jan Gebauer | |
---|---|
Narození | 8. října 1838 Úbislavice |
Úmrtí | 25. května 1907 (ve věku 68 let) Praha |
Místo pohřbení | Vinohradský hřbitov |
Povolání | jazykovědec, pedagog, překladatel, vysokoškolský učitel, novinář, politik, filolog, učitel, literární historik a historik umění |
Alma mater | Univerzita Karlova |
Témata | lingvistika |
Děti | Marie Gebauerová Jan Gebauer[1] |
Podpis | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jan Gebauer (8. října 1838 Úbislavice[2] – 25. května 1907 Praha[3]) byl významný český bohemista, ve své době přední český vědec a dodnes jeden z nejuznávanějších českých jazykovědců. Jeho vědecká práce byla výrazně ovlivněna pozitivismem, byl představitelem tzv. mladogramatismu, který se zabýval zkoumáním jazyka toliko z hlediska diachronního, současný stav (synchronní) nebyl brán vůbec v potaz. Zpracoval příručku Pravidla hledící k českému pravopisu a tvarosloví s abecedním seznamem slov a tvarů (1902), předchůdce dnešních Pravidel českého pravopisu.
Život a dílo
[editovat | editovat zdroj]Jan Gebauer se narodil v malé osadě Úbislavice v Podkrkonoší do chudých poměrů.[2] Na přímluvu místního faráře dostal nadaný chlapec možnost studovat na gymnáziu v Jičíně. Po maturitě nejdříve studoval teologii, studium však nedokončil a namísto toho se zapsal ke studiu filozofie na pražské univerzitě. Po celou dobu studií trpěl stálým nedostatkem peněz.
Po ukončení studií začal pracovat jako pedagog – nejprve v Praze, později v Pardubicích a nakonec opět v Praze (gymnázium v Ječné, 1871–1880). V roce 1872 získal doktorát filosofie a v roce 1873 se habilitoval jako docent češtiny na pražské univerzitě. Roku 1880 byl jmenován mimořádným profesorem a pověřen výkonem funkce prvního ředitele semináře pro slovanskou filologii,[4] o rok později profesorem řádným. V letech 1890–1891 byl děkanem FF UK,[4] v období 1899–1900 rektorem pražské univerzity.[5]
Jeho zásluhy ve vědních oborech slovanská filologie a literární historie byly oceněny členstvím v Královské české společnosti nauk (mimořádným členem se stal 10. května 1876, řádným od 6. června 1883), 20. dubna 1890 jej císař jmenoval řádným členem České akademie věd a umění.[6] Byl také členem akademií polské a ruské,[5] Jednoty českých filologů, působil v redakci Listů filologických (1874–1904), do Riegrova slovníku naučného přispěl řadou hesel týkajících se slovanské jazykovědy a literární historie.[7]
Spolu s T. G. Masarykem a Jaroslavem Gollem měl největší zásluhu na prokázání nepravosti Rukopisů královédvorského a zelenohorského, ačkoli byl zpočátku jejich zastáncem[8]. Několik let poctivě bádal nad rukopisy, než z hlediska jazykového dokázal, že se jedná o padělek. Přitom byl tiskem napadán, že je zrádcem národa.
Zemřel roku 1907 a byl pohřben na Vinohradském hřbitově.
Jeho dcera Helena se stala manželkou profesora brněnské techniky Vladimíra Lista, Ludmila Eva se provdala za Josefa Schiezsla, vedoucího politického odboru kanceláře prezidenta Masaryka.
Dílo
[editovat | editovat zdroj]- Poučení o padělaných rukopisích Královédvorském a Zelenohorském (1888)
- Mluvnice česká pro školy střední a ústavy učitelské – díl I. Nauka o slově, díl. II Skladba (1890)
- Krátká mluvnice česká pro 1. třídy škol středních (1891)
- Historická mluvnice jazyka českého – díl I. Hláskosloví (1894), díl III. Tvarosloví 1. Skloňování (1896), 2. Časování (1898), díl IV. Skladba (1929, k vydání upravil František Trávníček)
- Slovník staročeský, díl I. A–J (1903) (on-line) a díl II. K–netbalivost, díl dokončen Emilem Smetánkou (1904–1913)
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Archiv hl. m. Prahy, Soupis pražských domovských příslušníků, list 403 • 1838 • Gebauer, Jan. Dostupné online.
- ↑ a b SOA Zámrsk, Matrika narozených 1831-1839 v Úbislavicích, sign.166-2, ukn.9993, str.140. Dostupné online
- ↑ Matriční záznam o úmrtí a pohřbu farnosti při kostele sv. Ludmily na Vinohradech v Praze
- ↑ a b KUDĚLKA, Milan. Česká slavistika od počátku 60. let do roku 1918, s. 162.
- ↑ a b KUDĚLKA, Milan. Česká slavistika od počátku 60. let do roku 1918, s. 163.
- ↑ ŠLECHTOVÁ, Alena. Členové České akademie věd a umění 1890–1952, s. 80.
- ↑ ČERNÝ, Jiří a HOLEŠ, Jan. Kdo je kdo v dějinách české lingvistiky, s. 178.
- ↑ PRECLÍK, Vratislav. K počátku rukopisných bojů. Čas: časopis Masarykova demokratického hnutí. 1996, roč. IV., č. 15 (září), s. 12–13. ISSN 1210-1648.
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- ČERNÝ, Jiří; HOLEŠ, Jan. Kdo je kdo v dějinách české lingvistiky. 1. vyd. Praha: Libri, 2008. 739 s. ISBN 978-80-7277-369-5. S. 178–181.
- FORST, Vladimír a kol. Lexikon české literatury: osobnosti, díla, instituce. 1. A–G. Praha: Academia, 1985. 900 s. ISBN 80-200-0797-0. S. 788–791.
- GEBAUER, Jan (1838–1907). In: VEČERKA, Radoslav. Biografickobibliografické medailonky českých lingvistů: bohemistů a slavistů. Pomocné materiály ke spisu Kapitoly z dějin české jazykovědné bohemistiky (Praha, 2007) [online]. 2. [oprav. a dopl.] vyd. [Brno], [Masarykova univerzita], 2008, s. 39–40. Linguistica. ISSN 1801-5336. Dostupné z: http://www.phil.muni.cz/linguistica/art/vecerka/vec-medailonky2.pdf
- GEBAUEROVÁ, Marie. Rodinné vzpomínky na Jana Gebauera. Díl 1 do roku 1886, díl 2 1886–1888. V Kladně: J. Šnajdr, 1926. 402 s.
- GEBAUEROVÁ, Marie. Rodinné vzpomínky na Jana Gebauera. Díl III. V Kladně: J. Šnajdr, 1932. 106 s.
- KUDĚLKA, Milan a kol. Česká slavistika od počátku 60. let do roku 1918. 1. vyd. Praha: Historický ústav, 1997. 477 s. (Práce Historického ústavu ČAV = Opera Instituti historici Pragae. Řada A, Monographia, sv. 15.). ISBN 80-85268-69-8. S. 24–26, 55–57, 132, 162–171, 240–241, 303.
- KUDĚLKA, Milan; ŠIMEČEK, Zdeněk a kol. Československé práce o jazyce, dějinách a kultuře slovanských národů od r. 1760: biograficko-bibliografický slovník. 1. vyd. Praha: Státní pedagogické nakladatelství, 1972. 560 s. S. 128–129.
- NOVÁK, Arne. Zvony domova a Myšlenky a spisovatelé. Praha: Novina, 1940. Dostupné online. Kapitola Jan Gebauer, s. 93–108.
- PETR, Jan. Gebauerův seminář pro slovanskou filologii. Naše řeč. 1980, roč. 63, č. 3, s. 113–123. Dostupné také z: http://nase-rec.ujc.cas.cz/archiv.php?art=6188
- POHORSKÝ, Miloš, red. Dějiny české literatury. 3., Literatura druhé poloviny devatenáctého století. 1. vyd. Praha: Československá akademie věd, 1961. 631 s. S. 561.
- SYLLABA, Theodor. Jan Gebauer. Praha: Melantrich, 1986. 357 s.
- ŠLECHTOVÁ, Alena; LEVORA, Josef. Členové České akademie věd a umění 1890–1952. 2. vyd. Praha: Academia, 2004. 443 s. ISBN 80-200-1066-1. S. 80–81.
- TOMEŠ, Josef a kol. Český biografický slovník XX. století: I. díl: A–J. Praha: Paseka, 1999. 634 s. ISBN 80-7185-245-7. S. 361–362.
- VEČERKA, Radoslav. Slovník českých jazykovědců v oboru bohemistiky a slavistiky. 1. vyd. Brno: Masarykova univerzita, 2013. 341 s. ISBN 978-80-210-6265-8. S. 71–72.
Online dostupná autorova díla
[editovat | editovat zdroj]- GEBAUER, Jan. Mluvnice česká pro školy střední a ústavy učitelské. 4. vyd. Praha: Unie, 1905. 359 s. Dostupné online.
- GEBAUER, Jan. Gebauerova Mluvnice česká pro školy střední a ústavy učitelské. Příprava vydání Václav Ertl. 5. vyd. Svazek I. Hláskosloví. Nauka o slově. Praha: Unie, 1914. 244 s. Dostupné online.
- GEBAUER, Jan. Gebauerova Mluvnice česká pro školy střední a ústavy učitelské. Příprava vydání Václav Ertl. 5. vyd. Svazek II. Skladba. Praha: Česká grafická akc. společnost Unie, 1914. 249 s. Dostupné online.
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Jan Gebauer
- Digitalizovaná díla Jana Gebauera v Národní digitální knihovně.
- Jan Gebauer v Lexikonu české literatury v Digitální knihovně Akademie věd ČR
- Soupis pražských domovských příslušníků 1830–1910, Gebauer, Jan *1838
- Jan Gebauer v souborném katalogu Akademie věd ČR
- Jan Gebauer v centrálním katalogu Univerzity Karlovy v Praze
- Jan Gebauer na stránkách FF UK Archivováno 8. 1. 2014 na Wayback Machine.
- Jan Gebauer na stránkách Akademického bulletinu AV ČR
- Jan Gebauer na stránkách Ústavu pro jazyk český AV ČR
- Jan Gebauer na stránkách časopisu Naše řeč
- Radoslav Večerka: Biografickobibliografické medailonky českých lingvistů: bohemistů a slavistů, s. 39–40
Autor Jan Gebauer ve Wikizdrojích
Obrázky, zvuky či videa k tématu Jan Gebauer na Wikimedia Commons
Osoba Jan Gebauer ve Wikicitátech
- Čeští lingvisté
- Čeští slavisté
- Čeští bohemisté
- Čeští lexikografové
- Čeští literární historikové
- Editoři historických pramenů
- Historikové 19. století
- Historikové 20. století
- Čeští spisovatelé vědecké literatury
- Spisovatelé píšící česky
- Spisovatelé píšící německy
- Čeští profesoři
- Pedagogové na Filozofické fakultě Univerzity Karlovy
- Děkani Filozofické fakulty Univerzity Karlovy
- Rektoři Univerzity Karlovy
- Čeští novináři
- Čeští publicisté
- Čeští filologové
- Čeští překladatelé
- Překladatelé z bulharštiny
- Čeští překladatelé z ruštiny
- Překladatelé ze sanskrtu
- Překladatelé ze srbochorvatštiny
- Překladatelé do češtiny
- Absolventi Univerzity Karlovy
- Držitelé čestných doktorátů Jagellonské univerzity
- Pedagogové z Prahy
- Spisovatelé z Prahy
- Narození v roce 1838
- Narození 8. října
- Narození v Úbislavicích
- Úmrtí v roce 1907
- Úmrtí 25. května
- Úmrtí v Praze
- Pohřbení na Vinohradském hřbitově