Jarmil Burghauser
Jarmil Burghauser | |
---|---|
Rodné jméno | Jarmil Michael Mokrý |
Narození | 21. října 1921 nebo 20. října 1921 Písek, Čechy |
Úmrtí | 19. února 1997 (ve věku 75 let) Praha |
Alma mater | Pražská konzervatoř |
Povolání | hudební skladatel, sbormistr, muzikolog a dirigent |
Rodiče | František Viktor Mokrý a Zdeňka Burghauserová |
Příbuzní | Otakar Šourek (tchán) |
Podpis | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Jarmil Burghauser, vlastním jménem Jarmil Michael Mokrý (21. října 1921 Písek – 19. února 1997 Praha), byl český hudební skladatel, hudební vědec a skautský činovník. [1]
Život
[editovat | editovat zdroj]Jarmil Mokrý byl synem akademického malíře Františka Viktora Mokrého a akademické malířky Zdeny Burghauserové. Jméno Burghauser přijal po své matce v letech 1937–8. [2]
Již v dětství se projevoval jako výrazný hudební talent. V šesti letech se začal učit hře na klavír, od dvanácti let se učil soukromě skladbu u Jaroslava Křičky a po jeho smrti pokračoval u Otakara Jeremiáše. Po maturitě na Akademickém gymnáziu v Praze (v roce 1940) studoval skladbu a dirigování na Pražské konzervatoři, kde absolvoval roku 1944 ve třídě Václava Talicha. Od roku 1946 pokračoval studiem muzikologie na filozofické fakultě Karlovy Univerzity, kde nesměl absolvovat z ideologických důvodů a nedostal diplom.
V letech 1946–1953 působil jako sbormistr Národního divadla, poté se věnoval vlastní tvorbě a vědecké činnosti. V 70. a 80. letech patřil mezi nežádoucí autory, nesměl cestovat do zahraničí, jeho skladby nahrané v rozhlase byly smazány. Jako muzikolog vešel ve známost zejména zpracováním definitivního souborného katalogu děl Antonína Dvořáka. Od roku 1984 až do své smrti byl předsedou Společnosti Antonína Dvořáka.
Skautská činnost
[editovat | editovat zdroj]Od roku 1935 byl členem skautského oddílu Jaroslava Foglara (pražské Dvojky), kde měl přezdívku Jumbo. [3] Od září 1939 do roku 1946 působil v témže oddíle jako Foglarův zástupce. V poválečném období se do rozpuštění Junáka v roce 1950 podílel na činnosti ve výchovném odboru chlapeckého kmene Junáka, mj. upravil do současné podoby skautskou hymnu.[4] Při obnově skautingu v letech 1968–70 působil na ústředí Junáka, byl členem náčelnictva chlapeckého kmene. Po další obnově skautingu z roku 1989 přijal funkci starosty Junáka a vedoucího čestného Svojsíkova oddílu.
V letech 1940–45 si vedl podrobný deník, psaný z většiny v klasické řečtině, který je dnes uložen spolu s dalšími jeho dokumenty v Archivu Junáka.[5]
Burghauser se stal předlohou pro postavu Simby, zástupce vůdce skautského oddílu Devadesátky, ve Foglarově knize Pod junáckou vlajkou, která vyšla knižně poprvé v roce 1940.[6]
Dílo
[editovat | editovat zdroj]Již od dětství se věnoval tvůrčím aktivitám, od skládání hudby až po psaní beletrie. Jako primán gymnázia napsal sci-fi román Vzduchem, který vycházel v roce 1932 na pokračování v dětském časopisu Paleček (ilustrovala jej autorova matka Zdenka Burghauserová).
Jako muzikolog se zabýval především tvorbou Antonína Dvořáka, jehož dílo zpracoval do tematického katalogu.
S M. Šolcem vydal Ediční zásady a směrnice k notační problematice klasiků 20. století.
Ve vlastní skladatelské tvorbě zaujímají významné místo hudebně dramatická díla: opery Alladina a Palomid (1943–1944), Lakomec (1949), Karolinka a lhář (1950–1953), Most (1963–1964) a balety Honza a čert (1954), Sluha dvou pánů (1957) a Tristram a Izalda (1969).[7]
Stal se autorem hudby k filmům Premiera (1947), Z mého života (1955; zároveň dělal dramaturgii), Legenda o lásce a Labakan z roku 1956, Kde řeky mají slunce (1961), Místo v houfu (1964), Polka jede do světa (1965), Jarní vody (1968).
S Petrem Ebenem spoluvytvořil učebnici Čtení a hra partitur (1960).[8]
Vzpomínky na Jarmila Burgausera
[editovat | editovat zdroj]- Jarmil Burghauser-Jumbo prokázal Dvojce a Jaroslavu Foglarovi neocenitelné služby. V nebezpečném čase války byl vůdci Jestřábovi partnerem nad jiné potřebným. Statečně mu kryl záda, a vedle svého aktivního výchovného působení ve Dvojce dodával jeho vůdci důležitý pocit klidu a bezpečí, hodnoty tolik potřebné právě ve válečných časech, kdy přátelství, čest a spolehlivost byly vystavovány těžkým zkouškám. Jarmil Burghauser v tomto životním testu obstál příkladně. Lze jistě vyjmenovat několik dalších významných Foglarových spolupracovníků, kteří se vedle něho podíleli na vedení a vytváření prostředí válečné Dvojky....Největší dík za to však bezkonkurenčně připadá právě Jarmilu Burghauserovi-Jumbovi. [9]
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ ZACHARIÁŠ, Jiří - Pedro: Jarmil Burghauser-Jumbo. Sto let 1921–2021, In.: Foglarovský sborník, č. 11/2023, vyd. Kruh přátel odkazu Jaroslava Foglara, Praha, 2023, str. 4–9
- ↑ ZACHARIÁŠ, Jiří - Pedro: Jarmil Burghauser-Jumbo. Sto let 1921–2021, In.: Foglarovský sborník, č. 11/2023, vyd. Kruh přátel odkazu Jaroslava Foglara, Praha, 2023, str. 4
- ↑ HOJER, Jindřich, ČERNÝ, Václav a kol.: Jestřábe, díky – Jaroslavu Foglarovi Hoši od Bobří řeky a přátelé. Ostrov, Praha, 2000, str. 155, ISBN 80-86289-12-5
- ↑ JANOV, Slavomil. Junácká hymna: symbol pod lupou. Magoš. 1. 11. 2016, roč. 1, čís. 5, s. 8–9. Dostupné online.
- ↑ DOSTÁL, Václav. Jarmil Burghauser a jeho deníky ve starořečtině. Skautský institut [online]. 2017-02-24 [cit. 2020-01-20]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2020-06-17. (anglicky)
- ↑ ZACHARIÁŠ Jiří. Stoletý hoch od Bobří řeky, Praha: Ostrov, 2020. 415 s., ISBN 978-80-86289-87-8, S. 59
- ↑ SMOLKA, Jaroslav. Burghauser, Jarmil Michael. In: MACEK, Petr. Český hudební slovník osob a institucí. Brno: Ústav hudební vědy Filozofické fakulty Masarykovy univerzity, 2015. Dostupné online. Archivováno 21. 1. 2018 na Wayback Machine.
- ↑ Čestní občané. Praha 7 [online]. Praha 7 [cit. 2020-05-01]. Dostupné online.
- ↑ ZACHARIÁŠ Jiří. Stoletý hoch od Bobří řeky, Praha: Ostrov, 2020. 415 s., ISBN 978-80-86289-87-8, S. 308
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- BUCHNER, Alexander. Opera v Praze. Praha: PANTON, 1985, str. 26, 36, 47, 57, 213
- Osobnosti - Česko : Ottův slovník. Praha: Ottovo nakladatelství, 2008. 823 s. ISBN 978-80-7360-796-8. S. 84.
- TOMEŠ, Josef, a kol. Český biografický slovník XX. století : I. díl : A-J. Praha ; Litomyšl: Paseka ; Petr Meissner, 1999. 634 s. ISBN 80-7185-245-7. S. 160.
- VOŠAHLÍKOVÁ, Pavla, a kol. Biografický slovník českých zemí : 8. sešit : Brun-By. Praha: Libri, 2007. 225-368 s. ISBN 978-80-7277-257-5. S. 335–337.
- ZACHARIÁŠ, Jiří - Pedro: Jarmil Burghauser-Jumbo. Sto let 1921–2021, In.: Foglarovský sborník, č. 11/2023, vyd. Kruh přátel odkazu Jaroslava Foglara, Praha, 2023, str. 4–9
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Jarmil Burghauser na Wikimedia Commons
- Jarmil Burghauser v informačním systému abART
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Jarmil Burghauser
- Jarmil Burghauser v Českém hudebním slovníku osob a institucí
- Jarmil Burghauser v databázi Archivu Národního divadla
- Jarmil Burghauser v Česko-Slovenské filmové databázi
- Jarmil Burghauser ve Filmové databázi
- Jarmil Burghauser v Internet Movie Database (anglicky)