Jelena Rybakinová
Jelena Rybakinová Елена Рыбакина | |
---|---|
Jelena Rybakinová na US Open 2023 | |
Stát | |
Datum narození | 17. června 1999 (25 let) |
Místo narození | Moskva, Rusko[1] |
Výška | 184 cm[1] |
Profesionál od | 2016 |
Držení rakety | pravou rukou, bekhend obouruč |
Výdělek | 14 885 660 USD |
Tenisová raketa | Yonex |
Dvouhra | |
Poměr zápasů | 324–139 |
Tituly | 8 WTA, 4 ITF |
Nejvyšší umístění | 3. místo (12. června 2023) |
Dvouhra na Grand Slamu | |
Australian Open | finále (2023) |
French Open | čtvrtfinále (2021, 2024) |
Wimbledon | vítězka (2022) |
US Open | 3. kolo (2021, 2023) |
Velké turnaje ve dvouhře | |
Turnaj mistryň | základní skupina (2023) |
Olympijské hry | 4. místo (2020) |
Čtyřhra | |
Poměr zápasů | 51–48 |
Tituly | 0 WTA, 4 ITF |
Nejvyšší umístění | 48. místo (18. října 2021) |
Čtyřhra na Grand Slamu | |
Australian Open | 3. kolo (2023) |
French Open | čtvrtfinále (2021) |
Wimbledon | 1. kolo (2021) |
US Open | 3. kolo (2023) |
Smíšená čtyřhra na Grand Slamu | |
Australian Open | 1. kolo (2021) |
Týmové soutěže | |
Billie Jean King Cup | základní skupina finále (2022) |
Údaje v infoboxu aktualizovány dne Některá data mohou pocházet z datové položky. | 15. července 2024
Jelena Rybakinová (rusky: Елена Андреевна Рыбакина, Jelena Andrejevna Rybakina; * 17. června 1999 Moskva) je kazachstánská profesionální tenistka, která do června 2018 reprezentovala rodné Rusko.[2][3] Na grandslamu vyhrála Wimbledon 2022 jako vůbec první kazachstánský vítěz grandslamové dvouhry. Stala se i prvním zástupcem kazachstánského tenisu v singlovém semifinále a finále na turnajích velké čtyřky. V boji o titul na Australian Open 2023 podlehla Aryně Sabalenkové. Ve své dosavadní kariéře na okruhu WTA Tour vyhrála osm singlových turnajů. V rámci okruhu ITF získala čtyři tituly ve dvouhře a čtyři ve čtyřhře.[4]
Na žebříčku WTA byla ve dvouhře nejvýše klasifikována v červnu 2023 na 3. místě a ve čtyřhře v říjnu 2021 na 48. místě. Trénuje ji Stefano Vukov.[1]
V juniorském tenise si zahrála semifinále Australian Open 2017 a French Open 2017. Na kombinovaném juniorském žebříčku ITF nejvýše figurovala v listopadu 2017 na 3. místě.[2][5]
V kazachstánském týmu Billie Jean King Cupu debutovala v roce 2021 córdobskou světovou baráží proti Argentině, v níž podlehla Carléové a porazila Podoroskou. Argentinky zvítězily 3:2 na zápasy. V kvalifikačním kole 2022 přispěla dvěma body k postupu Kazachstánek do finálové skupiny, když v duelu s Německem přehrála Siegemundovou i Kerberovou. Do dubna 2024 v soutěži nastoupila k pěti mezistátním utkáním s bilancí 6–2 ve dvouhře a 0–1 ve čtyřhře.[6]
Kazachstán reprezentovala na odložených Letních olympijských hrách 2020 v Tokiu, kde postoupila do semifinále ženské dvouhry přes Španělku Garbiñe Muguruzaovou. Následně však prohrála oba zápasy, nejdříve se Švýcarkou Belindou Bencicovou a v utkání o bronz ztratila s Ukrajinkou Elinou Svitolinovou vedení ve druhé sadě 6–1 a 3–1, a poté i ve třetím setu náskok gamů 4–1.[7]
Tenisová kariéra
[editovat | editovat zdroj]V rámci hlavních soutěží událostí okruhu ITF debutovala v prosinci 2014, když na turnaji v Antalyi s dotací 10 tisíc dolarů prošla kvalifikačním sítem. V úvodním kole dvouhry podlehla Slovence Rebecce Šramkové.[4] Premiérový singlový titul v této úrovni tenisu vybojovala v březnu 2018 na kazaňském turnaji s rozpočtem 15 tisíc dolarů. Ve finále přehrála krajanku Darju Nazarkinovou.[4][1]
Na okruhu WTA Tour debutovala říjnovým Kremlin Cupem 2017 v Moskvě, kde v kvalifikaci vyřadila Krejsovou, Martincovou a Kudrjavcevovou. V úvodním kole dvouhry pak podlehla rumunské tenistce Irině-Camelii Beguové.[1] První vítězný zápas dosáhla z pozice 450. hráčky žebříčku na únorovém St. Petersburg Ladies Trophy 2018, na němž po výhrách nad Švýcarkou Timeou Bacsinszkou a Francouzkou Caroline Garciaovou postoupila do čtvrtfinále. V třísetovém duelu s Garciaovou zvládla dva tiebreaky. Premiérově tak porazila členku elitní světové desítky, když Francouzce patřilo 7. místo.[8] Mezi poslední osmičkou však nenašla recept na Němku Julii Görgesovou.[9]
Do semifinále poprvé prošla na travnatém Libéma Open v 's-Hertogenboschi, když do hlavní soutěže prošla po kvalifikačních výhrách nad Štefkovou a McHaleovou. Na její raketě v pavouku dvouhry postupně vypadly Varvara Lepčenková, Alison Van Uytvancková a Kirsten Flipkensová. Zastavila ji až členka světové desítky Kiki Bertensová.[4][1]
Debutové finále na okruhu WTA Tour odehrála jako 106. hráčka světa na antukovém BRD Bucharest Open 2019. Ve čtvrtfinále zdolala druhou nasazenou Viktórii Kužmovou a poté dvě kvalifikantky, nejdříve Italku Martinu Di Giuseppeovou a ve finále Rumunku Patricii Marii Țigovou. Dvacetičtyřletá Țigová nastoupila do prvního turnaje od září 2017, když dlouhodobou absenci způsobilo zranění a v listopadu 2018 narození dcery.[10][1]
Na zářijovém Jiangxi Open 2019 v Nan-čchangu postoupila do boje o titul přes Číňanku Pcheng Šuaj. V závěrečném utkání však uhrála jen dva gemy na 24letou Švédku Rebeccu Petersonovou.[11] Čtvrtfinálové účasti zaznamenala na podzimních Wuhan Open 2019 a Upper Austria Ladies Linz 2019, kde se jejími přemožitelkami staly Aryna Sabalenková, respektive Jeļena Ostapenková. Na lucemburském BGL Luxembourg Open 2019 ji před branami finále zastavila obhájkyně trofeje Görgesová.[4] Bodový zisk však Rybakinovou posunul na nové kariérní maximum, když ve druhé polovině října 2019 figurovala na 37. místě.[1]
Debut v hlavní soutěži nejvyšší grandslamové kategorie přišel v ženském singlu French Open 2019 po zvládnuté tříkolové kvalifikaci, v jejíž závěrečné fázi vyřadila Japonku Nao Hibinovou. V úvodním kole dvouhry podlehla Češce Kateřině Siniakové. Shodný scénář měl i newyorský US Open 2019, kde nezvládla otevírací duel proti další české reprezentantce Karolíně Muchové.[1]
Vítězka Wimbledonu 2022
[editovat | editovat zdroj]Ve Wimbledonu startovala v hlavní soutěži podruhé, když z předchozího ročníku obhajovala osmifinálovou účast. Postup do této fáze si před startem vytyčila za cíl.[12] Jako dvacátá třetí hráčka žebříčku ztratila na cestě do prvního grandslamového semifinále i finále jediný set, když ve čtvrtfinále prohrála se světovou čtyřiačtyřicítkou Ajlou Tomljanovićovou z Austrálie úvodní sadu. Díky agresivnímu pojetí hry dokázala průběh otočit. V utkání zahrála 32 vítězných míčů na 28 nevynuceným chyb, zatímco se soupeřka dopustila 21 nevynucených chyb a připsala si jen 14 winnerů.[13] Do turnaje vstoupila výhrou nad šťastnou poraženou kvalifikantkou Coco Vandewegheovou, poté zdolala dvě členky šesté světové desítky Biancu Andreescuovou a Čeng Čchin-wen a ve čtvrtém kole osmdesátou v pořadí Petru Martićovou. Tím vyrovnala své čtvrtfinálové maximum z French Open 2021. Po vyřazení Tomljanovićové na ni v semifinále nenašla recept ani rumunská šampionka z roku 2019 Simona Halepová. V každém z obou setů ztratila tři hry. Poprvé tak na trávě porazila členku elitní světové dvacítky. V All England Clubu tím ukončila 12zápasovou neporazitelnost rumunské světové osmnáctky, čítající 21 vyhraných setů v řadě.[14]
Ve finále se střetla s tuniskou světovou dvojkou Ons Džabúrovou, která v této fázi grandslamu rovněž debutovala. Podruhé v soutěži prohrála úvodní sadu dvěma ztracenými servisy. Následně však na dvorci již dominovala. Tunisance v každém setu dvakrát prolomila servis a sama se již brejku vyvarovala. Celkem odvrátila devět z jedenácti brejkových hrozeb. V turnaji zahrála nejvyšší počet 53 es, čímž potvrdila postavení nejlépe servírující hráčky sezóny. Ve finále jich však nastřílela pouze čtyři a první eso přišlo až v 64. minutě.[12] Výhrou ukončila sérii čtyř finálových porážek. Hráčku z první světové desítky porazila poprvé od čtvrtfinálové výhry s Muguruzaovou na letní olympiádě 2020, konané v červenci 2021. Premiérově také přehrála členku z první světové trojky. Poměr vzájemných utkání s Džabúrovou srovnala na 2–2.[15][16]
Při jedenácté účasti v grandslamových dvouhrách se stala historicky prvním kazachstánským tenistou, jenž ovládl grandslamovou dvouhru; ve 23 letech jako nejmladší wimbledonská finalistka od 21leté Muguruzaové v roce 2015 a nejmladší šampionka od 21leté Kvitové v roce 2011. Kazachstán se stal dvanáctým státem, jehož zástupkyně zvedla nad hlavu mísu Venus Rosewater pro singlové šampionky. Dvouhru na majorech vyhrála jako třetí Asiatka po Číňance Li Na a Japonce Naomi Ósakaové. Vzhledem k nepřidělení žebříčkových bodů se ve světové klasifikaci neposunula výše, ale setrvala na stejné pozici. V All England Clubu představovala čtvrtou nejníže postavenou finalistku od zavedení žebříčku WTA v roce 1975.[15][16][12] V případě zápočtu bodů by se kvalifikovala na závěrečný Turnaj mistryň jako čtvrtá a podle výsledku by zakončila sezónu mezi 3. až 7. místem. Bez přidělení bodů jí v konečné klasifikaci patřila 22. příčka.[17]
Rybakinová jako rodačka z Moskvy, v níž během londýnského grandslamu stále žila, se vyhnula zákazu startu ruských a běloruských tenistů díky nabytí kazachstánského občanství v červenci 2018.[18][19][20]
Finále na Grand Slamu
[editovat | editovat zdroj]Ženská dvouhra: 2 (1–1)
[editovat | editovat zdroj]Stav | rok | turnaj | povrch | soupeřka ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|
Vítězka | 2022 | Wimbledon | tráva | 3–6, 6–2, 6–2 | |
Finalistka | 2023 | Australian Open | tvrdý | Aryna Sabalenková | 6–4, 3–6, 4–6 |
Zápasy o olympijské medaile
[editovat | editovat zdroj]Ženská dvouhra: 1 (0–1)
[editovat | editovat zdroj]Stav | rok | místo konání | povrch | soupeřka | výsledek |
---|---|---|---|---|---|
4. místo | 2020 | Tokio, Japonsko | tvrdý | 6–1, 6–7(5–7), 4–6 |
Finále na okruhu WTA Tour
[editovat | editovat zdroj]
|
|
Dvouhra: 19 (8–11)
[editovat | editovat zdroj]Stav | č. | datum | turnaj | kategorie | povrch | soupeřka ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|---|
Vítězka | 1. | 15. července 2019 | Bukurešť, Rumunsko | International | antuka | 6–2, 6–0 | |
Finalistka | 1. | 21. září 2019 | Nan-čchang, Čína | International | tvrdý | 2–6, 0–6 | |
Finalistka | 2. | 11. ledna 2020 | Šen-čen, Čína | International | tvrdý | 2–6, 4–6 | |
Vítězka | 2. | 18. ledna 2020 | Hobart, Austrálie | International | tvrdý | 7–6(9–7), 6–3 | |
Finalistka | 3. | 16. února 2020 | Petrohrad, Rusko | Premier | tvrdý (h) | 1–6, 3–6 | |
Finalistka | 4. | 22. února 2020 | Dubaj, Spojené arabské emiráty | Premier | tvrdý | 6–3, 3–6, 6–7(5–7) | |
Finalistka | 5. | 26. září 2020 | Štrasburk, Francie | International | antuka | 4–6, 6–1, 2–6 | |
Finalistka | 6. | 9. ledna 2022 | Adelaide, Austrálie | WTA 500 | tvrdý | 3–6, 2–6 | |
Vítězka | 3. | 9. července 2022 | Wimbledon, Londýn, Spojené království | Grand Slam | tráva | 3–6, 6–2, 6–2 | |
Finalistka | 7. | 18. září 2022 | Portorož, Slovinsko | WTA 250 | tvrdý | 7–6(7–4), 6–7(5–7), 4–6 | |
Finalistka | 8. | 28. ledna 2023 | Australian Open, Melbourne, Austrálie | Grand Slam | tvrdý | Aryna Sabalenková | 6–4, 3–6, 4–6 |
Vítězka | 4. | 19. března 2023 | Indian Wells, Spojené státy | WTA 1000 | tvrdý | Aryna Sabalenková | 7–6(13–11), 6–4 |
Finalistka | 9. | 1. dubna 2023 | Miami, Spojené státy | WTA 1000 | tvrdý | 6–7(14–16), 2–6 | |
Vítězka | 5. | 20. května 2023 | Řím, Itálie | WTA 1000 | antuka | 6–4, 1–0skreč | |
Vítězka | 6. | 7. ledna 2024 | Brisbane, Austrálie | WTA 500 | tvrdý | Aryna Sabalenková | 6–0, 6–3 |
Vítězka | 7. | 11. února 2024 | Abú Zabí, Spojené arabské emiráty | WTA 500 | tvrdý | Darja Kasatkinová | 6–1, 6–4 |
Finalistka | 10. | 18. února 2024 | Dauhá, Katar | WTA 1000 | tvrdý | 6–7(8–10), 2–6 | |
Finalistka | 11. | 30. března 2024 | Miami, Spojené státy | WTA 1000 | tvrdý | 5–7, 3–6 | |
Vítězka | 8. | 21. dubna 2024 | Stuttgart, Německo | WTA 500 | antuka (h) | 6–2, 6–2 |
Čtyřhra: 1 (0–1)
[editovat | editovat zdroj]Stav | č. | datum | turnaj | kategorie | povrch | spoluhráčka | soupeřky ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Finalistka | 1. | 16. října 2021 | Indian Wells, Spojené státy | WTA 1000 | tvrdý | 6–7(1–7), 3–6 | ||
Finalistka | 2. | 14. ledna 2023 | Adelaide, Austrálie | WTA 500 | tvrdý | Anastasija Pavljučenkovová | 5–7, 6–7(3–7) |
Finále na okruhu ITF
[editovat | editovat zdroj]Dotace turnajů okruhu ITF | |
---|---|
100 000 $ tournaments | 80 000 $ tournaments |
75 000 $ tournaments | 60 000 $ tournaments |
50 000 $ tournaments | 25 000 $ tournaments |
15 000 $ tournaments | 10 000 $ tournaments |
Dvouhra: 9 (4–5)
[editovat | editovat zdroj]Stav | č. | datum | turnaj | povrch | soupeřka ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|
Finalistka | 1. | listopad 2015 | Antalya, Turecko | antuka | 5–7, 7–6(7–3), 3–6 | |
Finalistka | 2. | listopad 2016 | Helsinky, Finsko | tvrdý (h) | 3–6, 4–6 | |
Finalistka | 3. | červen 2017 | Fergana, Uzbekistán | tvrdý | 4–6, 6–7(5–7) | |
Vítězka | 1. | březen 2018 | Kazaň, Rusko | tvrdý (h) | 6–4, 7–6(7–5) | |
Finalistka | 4. | duben 2018 | Istanbul, Turecko | tvrdý | 6–7(0–7), 4–6 | |
Finalistka | 5. | leden 2019 | Playford, Austrálie | tvrdý | 4–6, 4–6 | |
Vítězka | 2. | únor 2019 | Launceston, Austrálie | tvrdý | 7–5, 3–3skreč | |
Vítězka | 3. | březen 2019 | Moskva, Rusko | tvrdý (h) | 7–5, 6–0 | |
Vítězka | 4. | březen 2019 | Kazaň, Rusko | tvrdý (h) | 6–2, 6–3 |
Čtyřhra: 4 (4–0)
[editovat | editovat zdroj]Stav | č. | datum | turnaj | povrch | spoluhráčka | soupeřky ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|---|
Vítězka | 1. | duben 2017 | Istanbul, Turecko | tvrdý (h) | 6–1, 6–3 | ||
Vítězka | 2. | květen 2017 | Antalya, Turecko | antuka | 7–5, 4–6, [10–8] | ||
Vítězka | 3. | březen 2018 | Kazaň, Rusko | tvrdý (h) | 6–4, 1–6, [10–6] | ||
Vítězka | 4. | březen 2019 | Moskva, Rusko | tvrdý (h) | 1–6, 6–3, [10–4] |
Chronologie výsledků na Grand Slamu
[editovat | editovat zdroj]Dvouhra
[editovat | editovat zdroj]Turnaj | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 | SR | V–P |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Australian Open | A | 2Q | 3. kolo | 2. kolo | 2. kolo | F | 2. kolo | 0 / 5 | 11–5 |
French Open | A | 1. kolo | 2. kolo | ČF | 3. kolo | 3. kolo[a] | ČF | 0 / 6 | 13–5 |
Wimbledon | A | 3Q | NH | 4. kolo | Vítěz | ČF | SF | 1 / 4 | 19–3 |
US Open | 2Q | 1. kolo | 2. kolo | 3. kolo | 1. kolo | 3. kolo[b] | 0 / 5 | 4–5 | |
výhry–prohry | 0–0 | 0–2 | 4–3 | 10–4 | 10–3 | 13–3 | 10–3 | 1 / 20 | 47–18 |
Vysvětlivky
Legenda | |||
---|---|---|---|
SR | poměr vyhraných turnajů ku všem odehraným |
W–L V–P |
výhry–prohry |
NH | daný rok se turnaj nekonal | A | turnaje se hráč nezúčastnil |
1Q / LQ | prohra v (kole) kvalifikace | 1k / 1R | prohra v daném kole turnaje |
QF / ČF | prohra ve čtvrtfinále | SF | prohra v semifinále |
F | prohra ve finále | Vítěz | vítězství v turnaji |
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Elena Rybakina na anglické Wikipedii.
- ↑ a b c d e f g h i Jelena Rybakinová na stránkách Ženské tenisové asociace (anglicky), přístup: 13. února 2024
- ↑ a b ILIC, JOVICA. Former Russian junior No. 3 changes her nationality to represent Kazakhstan [online]. Tennis World, 2018-06-21 [cit. 2019-10-22]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Кафельников: Лена Рыбакина — запомните это имя [online]. www.championat.com [cit. 2018-01-30]. Dostupné online. (rusky)
- ↑ a b c d e Jelena Rybakinová na stránkách Mezinárodní tenisové federace (anglicky), přístup: 13. února 2024
- ↑ Elena Rybakina Juniors Singles Overview [online]. Mezinárodní tenisová federace, 2020 [cit. 2020-06-27]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Jelena Rybakinová na stránkách Billie Jean King Cupu (anglicky), přístup: 13. února 2024
- ↑ ZABLOUDIL, Luboš. Svitolinová otočila zápas o bronz proti Rybakinové a získala první medaili pro Ukrajinu. TenisPortal.cz [online]. 2021-07-31 [cit. 2021-07-31]. Dostupné online.
- ↑ Teen Rybakina stuns Garcia for spot in St. Petersburg QF [online]. 31-01-2018 [cit. 2018-04-13]. Dostupné online.
- ↑ Goerges rolls past Rybakina to reach St. Petersburg semifinals [online]. 02-02-2018 [cit. 2018-04-13]. Dostupné online.
- ↑ Rybakina too strong for new mother Tig in Bucharest [online]. Sport24, 2019-07-21 [cit. 2019-10-22]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Luboš Zabloudil, TenisPortal.cz. Petersonová v Nanchangu získala první titul a ukončila nadvládu domácích šampionek [online]. TenisPortal.cz, 2019-09-15 [cit. 2019-09-27]. Dostupné online.
- ↑ a b c Rybakina by the numbers. www.wimbledon.com [online]. 2022-07-09 [cit. 2022-07-13]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ String of errors costs Ajla Tomljanovic as she bows out in Wimbledon quarterfinals. ABC News [online]. 2022-07-06 [cit. 2022-07-09]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Rybakina tops Halep at Wimbledon, makes first Grand Slam final. Women's Tennis Association [online]. 2022-07-07 [cit. 2022-07-09]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b Rybakina claims historic Wimbledon title with comeback win over Jabeur. Women's Tennis Association [online]. 2022-07-09 [cit. 2022-07-09]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b NGUYEN, Courtney. Jabeur vs. Rybakina: The numbers behind a historic Wimbledon final. Women's Tennis Association [online]. 2022-07-07 [cit. 2022-07-09]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ BERKOK, John. What the WTA’s year-end Top 30 would look like if there had been points at Wimbledon. Tennis.com [online]. 2022-11-22 [cit. 2022-11-25]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2022-11-23. (anglicky)
- ↑ Ostracized by Wimbledon, Russians back Moscow-born Rybakina in final. Reuters [online]. 2022-07-08 [cit. 2022-07-14]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Russia, Kazakhstan, serve - 10 questions you might have about Elena Rybakina - updated after Wimbledon title. Tennis Majors [online]. 2022-07-10 [cit. 2022-07-14]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Elena Rybakina becomes one of Wimbledon's biggest surprise champions. OlympicTalk | NBC Sports [online]. 2022-07-09 [cit. 2022-07-14]. Dostupné online. (anglicky)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Jelena Rybakinová na Wikimedia Commons
- Jelena Rybakinová na stránkách Ženské tenisové asociace (anglicky)
- Jelena Rybakinová na stránkách Mezinárodní tenisové federace (anglicky)
- Jelena Rybakinová na stránkách Billie Jean King Cupu (anglicky)
- Jelena Rybakinová v databázi Olympedia (anglicky)
- Jelena Rybakinová na Instagramu