Oto Mádr
Monsignore Mons. ThDr. Oto Mádr dr. h. c. Apoštolský protonotář | |
---|---|
Kněz Kanovník Vyšehradské kapituly | |
Církev | Římskokatolická církev |
Arcidiecéze | Arcidiecéze pražská |
Jmenování | 1999 |
Znak | |
Svěcení | |
Kněžské svěcení | 22. listopadu 1942 |
Osobní údaje | |
Datum narození | 15. února 1917 |
Místo narození | Praha |
Datum úmrtí | 27. února 2011 (ve věku 94 let) |
Místo úmrtí | Praha |
Místo pohřbení | Praha, Vyšehradský hřbitov |
Národnost | Česká |
Povolání | pedagog, spisovatel, novinář, filozof, katolický kněz, teolog, publicista a vysokoškolský učitel |
Alma mater | Univerzita Karlova, Praha Papežská univerzita Gregoriana, Řím |
Řády a ocenění | Apoštolský protonář (udělil Benedikt XVI. v roce 2006) |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Oto Mádr (15. února 1917 Praha – 27. února 2011 Praha) byl český římskokatolický kněz, teolog, vysokoškolský pedagog, dlouholetý politický vězeň a šéfredaktor Teologických textů.
Život
[editovat | editovat zdroj]Vystudoval Arcibiskupské gymnázium v Praze-Bubenči a poté nastoupil na Teologickou fakultu Univerzity Karlovy (1936–1939). Na kněze byl vysvěcen v roce 1942 a působil jako farář. Po konci druhé světové války pokračoval ve studiích morální teologie na Gregoriánské univerzitě v Římě (1948–1949). Poté se vrátil do Československa, kde získal doktorát teologie latinskou prací o vnitřním zlu u Francisca Suareze. Velmi aktivně působil nejen ve správě farnosti, ale také jako středoškolský učitel a jako významná osobnost v kroužcích Katolické akce. V roce 1950 se věnoval pastoraci mládeže v kostele Nejsvětějšího Salvátora.[1] V květnu 1951 byl zatčen a ve vykonstruovaném procesu (Mádr a spol.)[2] byl za údajnou špionáž ve prospěch Vatikánu a organizaci ilegální náboženské činnosti v roce 1952 odsouzen na doživotí.
Po podmínečném propuštění v roce 1966 pracoval v různých dělnických profesích. Roku 1968 se krátce vrátil na Teologickou fakultu UK a v roce 1970 byl plně soudně rehabilitován (v roce 1975 byla rehabilitace zrušena, nová přišla v roce 1990). Po roce 1970 byl odsunut na faru do pohraničí (Dolního Žandova u Chebu), odkud se vrátil do Prahy až jako důchodce roku 1978.
Odpočinku se ovšem rozhodně nevěnoval. Patřil mezi hlavní organizátory katolického samizdatu, pokračoval ve spolupráci s exilem, udržoval kontakty se zahraničními návštěvami, podílel se na přípravě tajně svěcených kněží a na organizaci bytových teologických seminářů. Byl také jedním z hlavních poradců Františka kardinála Tomáška (už od roku 1968). Napsal pro něho několik zásadních textů, které Tomášek publikoval pod svým jménem.[3]
Od roku 1978 Mádr vydával Teologické texty, nejdříve jako samizdat, posléze po sametové revoluci jako standardní revue. V samizdatu vydal několik desítek knih, zejména překladů.
V roce 1990 opět nastoupil se svým přítelem Josefem Zvěřinou na Katolickou teologickou fakultu UK, ale po jeho smrti z ní byl opět odsunut. Na KTF UK se vrátil až po změnách ve vedení fakulty (2002). V roce 1991 dostal čestný doktorát teologie na univerzitě v Bonnu a roku 1997 byl vyznamenán Řádem T. G. Masaryka III. třídy. Od roku 1999 byl kanovníkem Vyšehradské kapituly. Byl pohřben na Vyšehradském hřbitově.
Dílo
[editovat | editovat zdroj]Kromě stovek článků, recenzí a odborných statí v časopisech a ve sbornících v Česku i v zahraničí vydal knižně:
- MÁDR, Oto. Slovo o této době. Praha: Zvon, 1992. ISBN 80-7113-063-X.
- MÁDR, Oto. Wie Kirche nicht stirbt : Zeugnis aus bedrängten Zeiten der tschechischen Kirche. Leipzig: Benno, 1993. ISBN 3-7462-1086-0.
- MÁDR, Oto. K jádru věci: aktuální reflexe z let 1993–2003. Praha: Vyšehrad, 2003. ISBN 80-7021-666-2.
- MÁDR, Oto. V zápasech za Boží věc: vzpomínky, texty a rozhovory. Praha: Vyšehrad, 2007. ISBN 978-80-7021-876-1.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ K plnosti života – dokument z cyklu Cesty víry o Oto Mádrovi (11. března 2012, čas 5:20)
- ↑ MÁDR, Oto (15. 2. 1917 Praha – 27. 2. 2011 Praha) – Ústav pro studium totalitních režimů. www.ustrcr.cz [online]. [cit. 2024-06-11]. Dostupné online.
- ↑ Petr Blažek: Akce "Teolog", 2011
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- HANUŠ, Jiří. Malý slovník osobností českého katolicismu 20. století s antologií textů. Brno: Centrum pro studium demokracie a kultury, 2005. 308 s. ISBN 80-7325-029-2.
- Kdo je kdo : 91/92 : Česká republika, federální orgány ČSFR. Díl 1, A–M. Praha: Kdo je kdo, 1991. 636 s. ISBN 80-901103-0-4. S. 561.
- Osobnosti – Česko : Ottův slovník. Praha: Ottovo nakladatelství, 2008. 823 s. ISBN 978-80-7360-796-8. S. 423.
- POLÁKOVÁ, Jolana et al. Teolog Oto Mádr. Praha : Česká křesťanská akademie, 1997. 114 s. ISBN 80-85795-30-2.
- TOMEŠ, Josef, a kol. Český biografický slovník XX. století : II. díl : K–P. Praha ; Litomyšl: Paseka ; Petr Meissner, 1999. 649 s. ISBN 80-7185-246-5. S. 306–307.
Související články
[editovat | editovat zdroj]- Monstrproces Mádr a spol.
- Seznam nositelů Řádu Tomáše Garrigua Masaryka
- Seznam českých nositelů titulu monsignore
- Katolická teologická fakulta Univerzity Karlovy
- Cyrilometodějská bohoslovecká fakulta
- Královská kolegiátní kapitula sv. Petra a Pavla na Vyšehradě
- Teologické texty
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Oto Mádr na Wikimedia Commons
Osoba Oto Mádr ve Wikicitátech
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Oto Mádr
- Oficiální webové stránky Mons. ThDr. Oto Mádra
- Fotografie Mons. ThDr. Oty Mádra[nedostupný zdroj]
- Rozhovor v LN
- Stránka Teologických textů, kde jsou i samizdatová čísla časopisu
- Životopisný článek na stránkách Radia Vatikán
- Stručný životopis na www.totalita.cz
- Pořad Českého rozhlasu Plus
- Oto Mádr na stránkách Centra dějin české teologie KTF UK Archivováno 4. 3. 2016 na Wayback Machine.
- Oto Mádr ve Slovníku českých filosofů
- K plnosti života – dokument z cyklu Cesty víry o Oto Mádrovi (11. března 2012, čas 5:20)
- Čeští teologové
- Katoličtí teologové
- Čeští římskokatoličtí duchovní
- Kanovníci vyšehradské kapituly
- Čeští náboženští spisovatelé
- Spisovatelé píšící česky
- Spisovatelé píšící německy
- Čeští filozofové
- Čeští esejisté
- Čeští novináři
- Čeští publicisté
- Katoličtí autoři
- Pedagogové na Katolické teologické fakultě Univerzity Karlovy
- Političtí vězni komunistického režimu v Československu
- Nositelé Řádu Tomáše Garrigua Masaryka
- Držitelé čestných doktorátů
- Absolventi Univerzity Karlovy
- Narození v Praze
- Narození 15. února
- Narození v roce 1917
- Úmrtí 27. února
- Úmrtí v roce 2011
- Úmrtí v Praze
- Pohřbení na Vyšehradě