Lilijicovci
Myzostoma fuscomaculatum přichycený na lilijici | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | živočichové (Animalia) |
Nadoddělení | trojlistí (Triblastica) |
Oddělení | prvoústí (Protostomia) |
Kmen | kroužkovci (Annelida) |
Řád | lilijicovci (Myzostomida) Graff, 1877 |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Lilijicovci (lilijcovci, řehořky) (Myzostomida) jsou drobní (do 3 cm) mořští prvoústí živočichové. Žijí jako parazité na ostnokožcích, zejména na lilijicích (odtud jejich jméno), v menší míře na hvězdicích a hadicích, v jednom případě je popsán jako hostitel houbovec. Tělesný plán a životní styl jsou přizpůsobené k parazitickému způsobu života. Lilijovci jsou hermafroditi, larvou je trochofora, rýhování vajíčka je spirální.
Taxonomicky proto patří do skupiny Lophotrochozoa. V současnosti jsou na základě molekulárních i morfologických studií považováni za přirozený klad kmene kroužkovců (tedy v souladu s tradičními představami), i když jejich postavení uvnitř tohoto kmene zůstává nejasné.[1][pozn. 1] Na začátku 21. století bylo toto zařazení zpochybňováno, některé studie ribozomálních genů a bílkovin totiž naznačovaly blízkost k břichobrvkám[2], některé struktury se zase podobají vířníkům (např. tažný bičík spermií)[3]. Proto byli určitý čas považováni za samostatný kmen.
Je známo více než 150 druhů.[1]
Jedná se o starobylou skupinu. Deformační cysty, které vytvářejí v těle hostitele, byly nalezeny již na fosiliích prvohorních lilijic.
Popis
[editovat | editovat zdroj]Tělesný plán a životní styl mohou být velmi rozdílné, silně modifikované a přizpůsobené parazitickému způsobu života. Záleží na tom, zda žijí přisedle na povrchu hostitele, v jeho ústech, v dutinách jeho orgánů nebo jako endoparaziti v nitrotělních cystách. Tělo přisedlých parazitů je často zkrácené a zploštělé, někdy až diskovité, s potlačenou segmentací, s pěti páry parapodií na břišní straně, vybavených háčky k zachycení na hostiteli. Vyskytují se však druhy s protáhlou stavbou, některé jsou vybavené záchytnými chapadélky. Dýchací, oběhová a vylučovací soustava jsou redukované, i nervová soustava je zjednodušená. Trávicí soustava začíná ústním otvorem na hlavě, často vysunutelné, a pokračuje svalnatým hltanem a rozvětveným střevem, anální vyústění je zpravidla na samotném konci těla. U některých druhů se předpokládá, že se přiživují na potravě hostitele, u vnitrotělních parazitů je potravou sám hostitel.
Také rozmnožování a životní cyklus lilijicovců jsou velmi rozdílné. Procesy dozrávání pohlavních buněk a kopulace musí být přizpůsobeny kvůli parazitickému způsobu života stavbě a někdy i životnímu cyklu hostitele.
Systematika
[editovat | editovat zdroj]Následující revidovaná klasifikace pochází z r. 2014.[1][4]
Řád: Lilijicovci (Myzostomida) Graff, 1877
- Čeleď: Asteriomyzostomidae Jägersten, 1940
- Rod: Asteriomyzostomum Jägersten, 1940 (2 druhy)
- Čeleď: Asteromyzostomidae Wagin, 1954
- Rod: Asteromyzostomum Wagin, 1954 (3 druhy)
- Čeleď: Eenymeenymyzostomatidae Summers & Rouse, 2014
- Rod: Eenymeenymyzostoma Summers & Rouse, 2014 (1 druh)
- Čeleď: Endomyzostomatidae Perrier, 1897
- Rod: Endomyzostoma Perrier, 1897 (14 druhů)
- Čeleď: Myzostomatidae Beard, 1884
- Rod: Contramyzostoma Eeckhaut & Jangoux, 1995 (1 druh)
- Rod: Hypomyzostoma Perrier, 1897 (10 druhů)
- Rod: Myzostoma Leuckart, 1827 (115 druhů)
- Rod: Mesomyzostoma Remscheid, 1918 (2 druhy)
- Rod: Notopharyngoides Uchida, 1992 (3 druhy)
- Čeleď: Protomyzostomidae Stummer-Traunfels, 1923
- Rod: Protomyzostomum Fedetov, 1912 (4 druhy)
- Čeleď: Pulvinomyzostomidae Jägersten, 1940
- Rod: Pulvinomyzostomum Jägersten, 1940 (1 druh)
- Čeleď: Stelechopodidae Graff, 1884
- Rod: Stelechopus Graff, 1884 (1 druh)
- Incertae sedis:
- Rod: Mycomyzostoma Eeckhaut, 1998 (1 druh)
Příbuzenské vztahy mezi čeleděmi zobrazuje následující fylogenetický strom (k čeledím Asteriomyzostomidae a Stelechopodidae dosud neexistují molekulární údaje, které by je umožnily zařadit):[1][4]
Myzostomida |
| ||||||||||||||||||||||||||||||
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Poznámky
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Tradiční zařazení do třídy mnohoštětinatců a podtřídy acikulovců (Aciculata) je tedy pouhou spekulací, která v analýzách dosud nemá oporu.
Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b c d SUMMERS, Mindi; ROUSE, Greg. Phylogeny of Myzostomida (Annelida) and their relationships with echinoderm hosts. BMC Evolutionary Biology [online]. 28. srpen 2014. Svazek 14, čís. 170. Dostupné online. ISSN 1471-2148. DOI 10.1186/s12862-014-0170-7. (anglicky)
- ↑ BLEIDORN, Christoph, et al.. On the phylogenetic position of Myzostomida: can 77 genes get it wrong?. BMC Evolutionary Biology [online]. 1. červenec 2009. Svazek 9, čís. 150. Dostupné online. ISSN 1471-2148. DOI 10.1186/1471-2148-9-150. (anglicky)
- ↑ Zrzavý, Hypša, Tietz: Myzostomida are not annelids: Molecular and morphological support for a clade of animals with anterior sperm flagella, Cladistics 17 (2): 170-198 červen 2001
- ↑ a b SUMMERS, Mindi; ROUSE, Greg. Erratum: Phylogeny of Myzostomida (Annelida) and their relationships with echinoderm hosts. BMC Evolutionary Biology [online]. 25. březen 2015 [cit. 2015-03-31]. Svazek 15, čís. 53. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2015-09-23. ISSN 1471-2148. DOI 10.1186/s12862-015-0305-5. (anglicky)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Lilijicovci na Wikimedia Commons
Taxon Myzostomida ve Wikidruzích
- Jihočeská univerzita - Fotografie