Mantes-la-Jolie
Mantes-la-Jolie | |
---|---|
Poloha | |
Souřadnice | 48°59′26″ s. š., 1°43′ v. d. |
Nadmořská výška | 34 m n. m. |
Časové pásmo | UTC+01:00 (standardní čas) UTC+02:00 (letní čas) |
Stát | |
Mantes-la-Jolie | |
Rozloha a obyvatelstvo | |
Rozloha | 9,4 km² |
Počet obyvatel | 44 539 (2021)[1] |
Hustota zalidnění | 4 748,3 obyv./km² |
Správa | |
Starosta | Raphaël Cognet (od 2017) |
Vznik | 1930 |
Oficiální web | www |
service | |
PSČ | 78200 |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Mantes-la-Jolie [mánt lažolí] je město ve Francii, v regionu Île-de-France a v départementu Yvelines. Leží na levém břehu Seiny asi 50 km západně od Paříže a žije zde přes 42 tisíc obyvatel. Město má bohatou historii a cenné památky.
Historie
[editovat | editovat zdroj]Město sloužilo jako opevněný říční přístav, roku 1087 je vypálil Vilém I. Dobyvatel a roku 1110 získalo městská práva. Koncem 16. století patřilo ke katolické lize, než je dobyl král Jindřich IV.. který v Mantes často pobýval a měl zde i milenku, Gabrielu d´Estrées. Přídomek "la jolie" je citát z jeho dopisu této dámě.
Doprava
[editovat | editovat zdroj]Mantes leží při dálnici A 13 (Paříž-Normadie), která město obchází z jihu a má zde tři sjezdy. Město má dvě nádraží, Mantes-la-Jolie a zastávku Mantes-Station místní dopravy. Má velmi dobré železniční spojení s Paříží, Gare Saint-Lazare, jednak vlaky TGV, které jedou do Normandie a do Cherbourgu, jednak dvěma linkami místní dopravy Transilien. Zastávka Mantes-Station leží na lince Transilien J, Paris, St-Lazare – Le Havre.
Památky
[editovat | editovat zdroj]- Kapitulní kostel P. Marie (Note Dame, kolem 1200), trojlodní katedrála se dvěma věžemi v průčelí a s ochozem kaplí. Stojí blízko řeky a mostu na malém návrší.
- Kostel svaté Anny, románská stavba z 11. století s věží nad křížením a gotickými okny, s rozsáhlým hřbitovem v sousedství. Leží ve čtvrti Gassicourt, asi 2 km severozápadně od kapitulního kostela.
- Zbytky starého kamenného mostu přes Seinu ze 12. století (na ostrově). Most byl stržen v 18. století, jeho podobu však zčásti zachytil obraz Camille Corota z roku 1870.
Galerie
[editovat | editovat zdroj]-
Kostel P. Marie od severovýchodu
-
C. Corot, Most v Mantes (1870)
-
Kostel sv. Anny v Gassicourtu
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Mantes-la-Jolie na francouzské Wikipedii.
- ↑ Populations légales 2021. INSEE. 28. prosince 2023. Dostupné online.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Mantes-la-Jolie na Wikimedia Commons