Roberto Carballés Baena
Roberto Carballés Baena | |
---|---|
Roberto Carballés Baena ve Wimbledonu 2018 | |
Stát | |
Datum narození | 23. března 1993 (31 let)[1] |
Místo narození | Tenerife, Španělsko[1] |
Bydliště | Granada, Španělsko[1] |
Výška | 183 cm[1] |
Hmotnost | 77 kg[1] |
Profesionál od | 2011[1] |
Držení rakety | pravou rukou, bekhend obouruč |
Výdělek | 4 539 507 USD |
Tenisová raketa | Wilson |
Dvouhra | |
Poměr zápasů | 102–129 |
Tituly | 2 ATP, 11 challengerů, 9 ITF |
Nejvyšší umístění | 49. místo (10. dubna 2023) |
Dvouhra na Grand Slamu | |
Australian Open | 2. kolo (2021) |
French Open | 3. kolo (2020) |
Wimbledon | 2. kolo (2023) |
US Open | 2. kolo (2018, 2020, 2021, 2022, 2023) |
Velké turnaje ve dvouhře | |
Olympijské hry | 1. kolo (2020) |
Čtyřhra | |
Poměr zápasů | 29–54 |
Tituly | 1 ATP, 4 ITF |
Nejvyšší umístění | 127. místo (2. března 2020) |
Čtyřhra na Grand Slamu | |
Australian Open | 2. kolo (2019, 2022) |
French Open | 2. kolo (2018, 2023) |
Wimbledon | 1. kolo (2018, 2023) |
US Open | 2. kolo (2019) |
Velké turnaje ve čtyřhře | |
Olympijské hry | 1. kolo (2020) |
Údaje v infoboxu aktualizovány dne Některá data mohou pocházet z datové položky. | 11. dubna 2024
Roberto Carballés Baena (* 23. března 1993 Tenerife) je španělský profesionální tenista. Ve své dosavadní kariéře na okruhu ATP Tour vyhrál dva singlové a jeden deblový turnaj. Na challengerech ATP a okruhu ITF získal dvacet titulů ve dvouhře a čtyři ve čtyřhře.[2]
Na žebříčku ATP byl ve dvouhře nejvýše klasifikován v dubnu 2023 na 49. místě a ve čtyřhře v březnu 2020 na 127. místě. Trénují ho José María Garrido s Josém Maríou Arenasem. Dříve tuto roli plnil Pere Riba.[3][1]
V juniorském tenise vyhrál čtyřhru na French Open 2011, když s krajanem Andrésem Artuñedem ve finále porazili Američany Mitchella Kruegera se Shanem Vinsantem. Na juniorském kombinovaném žebříčku ITF nejvýše figuroval v lednu 2011 na 8. příčce.[2]
Španělsko reprezentoval na odložených Letních olympijských hrách 2020 v Tokiu, kde na úvod mužské dvouhry podlehl Gruzínci Nikolozi Basilašvilimu. Do mužské čtyřhry nastoupil s Pablem Andújarem. V prvním kole je vyřadil italský pár Lorenzo Musetti a Lorenzo Sonego.
Tenisová kariéra
[editovat | editovat zdroj]Na okruhu ATP Tour debutoval po zisku divoké karty dubnovým Barcelona Open Banco Sabadell 2013. Na úvod dvouhry jej zdolal čtyřicátý první hráč žebříčku Nikolaj Davyděnko z Ruska. O týden později postoupil poprvé z kvalifikace až do semifinále, když na Grand Prix Hassan II 2014 v Casablance postupně vyřadil Davida Gofina, pátého nasazeného Joãa Sousu a Andreje Kuzněcova. Jeho cestu soutěží zastavil krajan a pozdější vítěz Guillermo García-López z šesté světové desítky. Do série Masters premiérově zasáhl na Miami Open 2016 v Key Biscayne, kam mu organizátoři udělili divokou kartu. V prvním kole však nenašel recept na Brita Aljaže Bedeneho, přestože získal úvodní sadu.[4]
Debut v hlavní soutěži nejvyšší grandslamové kategorie zaznamenal v mužském singlu French Open 2016 po zvládnuté tříkolové kvalifikaci, v jejímž závěrečném kole přehrál Rumuna Maria Copila. V úvodním kole pařížské dvouhry však podlehl šťastnému poraženému kvalifikantovi Adamu Pavláskovi po pětisetové bitvě.[4]
Do premiérového finále na túře ATP postoupil během antukového Ecuador Open Quito 2018. V semifinále vyřadil slovenského kvalifikanta Andreje Martina a ve finále favorizovaného krajana Alberta Ramose Viñolase, figurujícího na 21. místě žebříčku. Bodový zisk jej posunul na nové kariérní maximum, 76. místo. V kvalifikaci ekvádorského turnaje přitom vyhrál svůj vůbec první zápas v sezóně 2018. Stal se rovněž prvním Španělem od triumfu Almagra ve Valencii 2006, který získal trofej z pozice kvalifikanta.[5] Na únorovém Chile Open 2020 pak vybojoval první deblový titul. V závěrečném utkání porazil s krajanem Alejandrem Davidovichem Fokinou salvadorsko-britské turnajové dvojky Marcela Arévala s Jonnym O'Marou.[6][4]
Druhou singlovou trofej vybojoval ve 30 letech na antukovém Grand Prix Hassan II 2023 v Marrákeši. Na cestě do finále vyřadil tři nasazené, na úvod americkou pětku Maxima Cressyho, ve čtvrtfinále nizozermskou čtyřku Tallona Griekspoora a v semifinále britskou dvojku Daniela Evanse. V boji o titul pak zdolal Francouze Alexandra Müllera po více než tříhodinové bitvě ve třech setech. V následném vydání žebříčku se poprvé v kariéře stal členem první světové padesátky, když figuroval na 49. příčce.[7]
Finále na okruhu ATP Tour
[editovat | editovat zdroj]
|
Dvouhra: 3 (2–1)
[editovat | editovat zdroj]Stav | Č. | datum | turnaj | povrch | soupeř ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|
Vítěz | 1. | 11. února 2018 | Quito, Ekvádor | antuka | 6–3, 4–6, 6–4 | |
Vítěz | 2. | 9. dubna 2023 | Marrákeš, Maroko | antuka | 4–6, 7–6(7–3), 6–2 | |
Finalista | 1. | 7. dubna 2024 | Marrákeš, Maroko | antuka | 5–7, 2–6 |
Čtyřhra: 1 (1–0)
[editovat | editovat zdroj]Stav | Č. | datum | turnaj | povrch | spoluhráč | soupeř ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|---|
vítěz | 1. | 1. března 2020 | Santiago, Chile | antuka | 7–6(7–3), 6–1 |
Tituly na challengerech ATP a okruhu ITF
[editovat | editovat zdroj]Legenda |
---|
Challengery (11 D; 0 Č) |
ITF (9 D; 4 Č) |
Dvouhra (20 titulů)
[editovat | editovat zdroj]Č. | datum | turnaj | povrch | soupeř ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|
1. | září 2010 | Oviedo, Španělsko | antuka | 6–4, 6–2 | |
2. | duben 2011 | Madrid, Španělsko | antuka | 6–3, 7–6(7–4) | |
3. | květen 2011 | Vic, Španělsko | antuka | 5–7, 6–4, 6–1 | |
4. | březen 2012 | Badalona, Španělsko | antuka | 6–2, 6–3 | |
5. | duben 2012 | Rovinj, Chorvatsko | antuka | 6–4, 4–6, 7–5 | |
6. | říjen 2012 | Sabadell, Španělsko | antuka | 6–4, 6–1 | |
7. | říjen 2013 | Sant Cugat, Španělsko | antuka | 6–3, 6–2 | |
8. | říjen 2014 | Sabadell, Španělsko | antuka | 6–4, 6–4 | |
9. | říjen 2014 | Sant Cugat, Španělsko | antuka | 6–4, 4–6, 6–2 | |
10. | září 2015 | Kenitra, Maroko | antuka | 6–1, 5–1skreč | |
11. | říjen 2015 | Mohammedia, Maroko | antuka | 7–6(7–4), 6–2 | |
12. | červenec 2017 | Cortina, Itálie | antuka | 6–1, 6–0 | |
13. | srpen 2017 | Manerbio, Itálie | antuka | 6–4, 2–6, 6–2 | |
14. | říjen 2018 | Barcelona, Španělsko | antuka | 1–6, 6–3, 6–0 | |
15. | duben 2019 | Murcia, Španělsko | antuka | 2–6, 6–0, 6–2 | |
16. | květen 2019 | Lisabon, Portugalsko | antuka | 2–6, 7–6(7–5), 6–1 | |
17. | duben 2021 | Bělehrad, Srbsko | antuka | 6–4, 7–5 | |
18. | květen 2022 | Tunis, Tunisko | antuka | 6–1, 6–1 | |
19. | září 2022 | Sevilla, Španělsko | antuka | 6–3, 7–6(8–6) | |
20. | září 2023 | Sevilla, Španělsko (2) | antuka | 6–3, 6–1 |
Čtyřhra (4 tituly)
[editovat | editovat zdroj]Č. | datum | turnaj | povrch | spoluhráč | soupeři ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|
1. | srpen 2011 | Irun, Španělsko | antuka | 6–4, 6–2 | ||
2. | říjen 2011 | Vilafranca, Španělsko | antuka | 3–6, 6–3, [11–9] | ||
3. | říjen 2013 | Sant Cugat, Španělsko | antuka | 6–4, 6–2 | ||
4. | březen 2014 | Santa Margherita di Pula, Itálie | antuka | 6–4, 6–4 |
Finále na juniorském Grand Slamu
[editovat | editovat zdroj]Čtyřhra juniorů: 1 (1–0)
[editovat | editovat zdroj]Stav | rok | turnaj | povrch | spoluhráč | soupeři ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|
Vítěz | 2011 | French Open | antuka | 5–7, 7–6, [10–5] |
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Roberto Carballés Baena na anglické Wikipedii.
- ↑ a b c d e f g Roberto Carballés Baena na stránkách ATP Tour (anglicky), přístup: 11. dubna 2024
- ↑ a b Roberto Carballés Baena na stránkách Mezinárodní tenisové federace (anglicky), přístup: 11. dubna 2024
- ↑ Roberto Carballes Baena | Player Bio [online]. ATP Tour, Inc. [cit. 2021-09-09]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b c Roberto Carballes Baena | Player Activity [online]. ATP Tour, Inc. [cit. 2021-09-09]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Luboš Zabloudil, TenisPortal.cz. Španěl Carballés Baena na antuce v Quitu získal premiérový titul [online]. TenisPortal.cz, 2018-02-11 [cit. 2018-02-12]. Dostupné online.
- ↑ Carballes Baena/Davidovich Fokina Win Maiden Doubles Title In Santiago [online]. ATP Tour, Inc., 2020-02-29 [cit. 2020-12-16]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Marathon Man Carballes Baena Wins 3-Hour Battle To Earn Marrakech Crown. ATP Tour, Inc. [online]. 2023-04-09 [cit. 2023-04-09]. Dostupné online. (anglicky)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Roberto Carballés Baena na Wikimedia Commons
- Roberto Carballés Baena na stránkách ATP Tour (anglicky)
- Roberto Carballés Baena na stránkách Mezinárodní tenisové federace (anglicky)
- Roberto Carballés Baena v databázi Olympedia (anglicky)
- Roberto Carballés Baena na X (dříve Twitteru)
- Roberto Carballés Baena na Instagramu