Theodor Innitzer
Jeho Eminence Theodor kardinál Innitzer | |
---|---|
vídeňský | |
Církev | Římskokatolická církev |
Arcidiecéze | Vídeňská |
Jmenování | 19. září 1932 |
Předchůdce | Friedrich Gustav Piffl, C.R.S.A. |
Nástupce | Franz König |
Titulární kostel | S. Crisogono |
Heslo | „In caritate servire“ |
Znak | |
Svěcení | |
Kněžské svěcení | 25. července 1902 |
Biskupské svěcení | 16. října 1932 světitel Enrico Sibilia 1. spolusvětitel Ernst Karl Jakob Seydl 2. spolusvětitel Franz Kamprath |
Kardinálská kreace | 13. března 1933 kreoval Pius XI. |
Titul | Kardinál-kněz |
Vykonávané úřady a funkce | |
Zastávané úřady |
|
Zúčastnil se | |
Osobní údaje | |
Datum narození | 25. prosince 1875 |
Místo narození | Vejprty |
Datum úmrtí | 9. října 1955 (ve věku 79 let) |
Místo úmrtí | Vídeň |
Místo pohřbení | Katedrála svatého Štěpána |
Povolání | vysokoškolský učitel, katolický kněz a katolický biskup |
Alma mater | Vídeňský kněžský seminář |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Theodor Johann Innitzer (25. prosince 1875, Vejprty[1], Rakousko-Uhersko – 9. října 1955, Vídeň, Rakousko) byl vídeňský arcibiskup a rakouský kardinál římskokatolické církve českého původu.
Životopis
[editovat | editovat zdroj]Mládí a církevní kariéra
[editovat | editovat zdroj]Theodor Innitzer se narodil ve Vejprtech v Čechách na Kadaňsku v domě č. 362 v rodině zdejšího měšťana a prýmkaře (Posamentier) Wilhelma Innitzera a jeho manželky Marie, rozené Seidlové, dcery zdejšího důlního zaměstnance a měšťana z domu č. 242[2]. Po ukončení obecné a měšťanské školy se nakrátko stal učněm v textilní továrně, kde pracoval jeho otec. V letech 1890 až 1898 studoval na gymnáziu v Kadani.
Roku 1898 vstoupil do vídeňského kněžského semináře a roku 1902 byl vysvěcen na kněze. V roce 1906 získal Innitzer doktorát z teologie. V letech 1908 až 1911 působil na Vídeňské univerzitě, a v letech 1928–1929 byl jejím rektorem. Roku 1929 se Innitzer stal ministrem sociálních záležitostí v třetí vládě kancléře Johanna Schobera. V roce 1932 se stal vídeňským arcibiskupem a roku 1933 kardinálem.
Politická aktivita
[editovat | editovat zdroj]Innitzer měl blízko k předním rakouským politikům, zejména k Engelbertu Dollfußovi a Kurtu Schuschniggovi, jejichž autoritativní austrofašistická vláda se odvolávala na sociální učení římskokatolické církve, jak je v té době formulovala např. encyklika Quadragesimo anno papeže Pia XI.. V r. 1933 Innitzer akceptoval nahrazení demokratického režimu autoritářským, i když se po občanské válce v únoru 1934 pokoušel u kancléře Dollfuße neúspěšně intervenovat za sociálně demokratické předáky, kteří byli odsouzeni k trestu smrti. Po atentátu na Dollfuße, spáchaném rakouskými nacisty, Innitzer vyjádřil lítost slovy: „Musel snášet bolestivá muka našeho Pána, obklopen nepřáteli.“ Innitzerovy kritiky nacismu si v následujících letech všímal i zahraniční tisk.
Po anšlusu Rakouska v březnu 1938 ovšem Innitzer vyjádřil spokojenost, že anšlus proběhl hladce a obešel se bez ztrát na životech. Toto vyjádření bylo pochopeno jako souhlas s nastolením nacistického režimu. Spolu s ním vyjádřili souhlas s připojením k Německu i ostatní rakouští biskupové, výjimkou byl linecký biskup Johannes Maria Gföllner, který nepodepsal společný pastýřský list a poukázal na skutečnost, že anšlus je porušením vatikánsko-rakouského konkordátu. Kardinál Eugenio Pacelli, pozdější papež Pius XII., požádal Innitzera, aby o všem osobně podal zprávu do Vatikánu. Jakmile se Pacelli setkal s Innitzerem, dal mu najevo, že byl výrokem pobouřen. Oba kardinálové se dohodli, že Innitzer změní své původní prohlášení, což také udělal.
V dubnu téhož roku, na počest Hitlerových narozenin, vtrhlo několik nacistů, převážně příslušníků Hitlerjugend, do Innitzerova kardinálského sídla. Ačkoli Innitzer úpěnlivě prosil, aby nic neničili, bylo kardinálovo sídlo z velké části vypleněno.
Druhá světová válka a smrt
[editovat | editovat zdroj]Během druhé světové války byl Innitzer kritický vůči antisemitské a rasistické politice nacistů proti vídeňským židům, a také proti Romům.
Theodor Innitzer zemřel roku 1955 ve věku 79 let ve Vídni.
Cena kardinála Innitzera
[editovat | editovat zdroj]Arcidiecéze vídeňská každoročně uděluje Cenu kardinála Innitzera vědcům a učencům v oborech " životní dílo", "duchovní věda", "přírodní věda" a "publicistika".
Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Theodor Innitzer na anglické Wikipedii.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Theodor Innitzer na Wikimedia Commons
Osoba Theodor Innitzer ve Wikicitátech
Arcibiskup vídeňský | ||
---|---|---|
Předchůdce: Friedrich Gustav Piffl |
1932 – 1955 Theodor Innitzer |
Nástupce: Franz König |
- Rakouští kardinálové
- Sudetští Němci
- Rakušané českého původu
- Rakouští politici
- Rakouští křesťané
- Novozákoníci
- Arcibiskupové vídeňští
- Narození v roce 1875
- Úmrtí v roce 1955
- Narození 25. prosince
- Úmrtí 9. října
- Narození ve Vejprtech
- Úmrtí ve Vídni
- Členové Řádu Božího hrobu
- Držitelé čestných doktorátů Vídeňské univerzity