Victor Luntz
Victor Luntz | |
---|---|
Narození | 8. března 1840 Ybbs an der Donau |
Úmrtí | 12. října 1903 (ve věku 63 let) Vídeň |
Místo pohřbení | Vídeňský ústřední hřbitov |
Alma mater | Technická univerzita Vídeň (1856–1860) Akademie výtvarných umění ve Vídni (1860–1864) |
Povolání | architekt a profesor |
Zaměstnavatelé | Technická univerzita Vídeň Akademie výtvarných umění ve Vídni |
Ocenění | Řád železné koruny Řád Františka Josefa |
Choť | Auguste Felicitas rozená Wielemans |
Děti | synové: Adolf ( narozen 1875), akad. malíř,
Erwin (narozen 1877); Viktor (narozen 1878); Otto (narozen 1880); Ivo (1882–1914) |
Rodiče | otec: Andreas Luntz (1809–1881) matka: Amelia Gertraud Maria Kmoch (1811-1879) |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Victor Luntz (8. března 1840 Ybbs, Dolní Rakousy – 12. říjen 1903 Vídeň) byl architekt a profesor architektury ve Vídni.
Život
[editovat | editovat zdroj]Narodil se v rodině úředníka Andrease Luntze. V roce 1847 se rodina přestěhovala do Vídně, kde Luntz studoval na střední škole. Pak studoval v letech 1856–1860 na Technické univerzitě ve Vídni a v letech 1860–1864 studoval na Akademii výtvarného umění ve Vídni u osobností jako je Eduard van der Nüll, August Sicard von Sicardsburg nebo Friedrich von Schmidt, u kterého byl dlouholetým zaměstnancem. Na studiích byl v roce 1862 odměněn Gundelovou cenou. V roce 1874 se oženil s Felicitas Auguste Wielemans, dcerou architekta Alexandra Wielemanse.
od roku 1885 byl profesorem na Technické univerzitě ve Vídni, od roku 1891 byl profesorem na speciální škole architektury Akademie výtvarného umění ve Vídni.[1]
Viktor Luntz bydlel v Florianigasse 39, Josefstadt (Vídeň 8). Jeho hrob je na Centrálním hřbitově ve Vídni, původně byl pochován na hřbitově Sankt Marxer. V roce 1920 byla po něm jmenována ulice Luntzgasse ve Vídni Brigittenau (20. okres).
Vyznamenání
[editovat | editovat zdroj]- 1867 Rytířský kříž Řád Františka Josefa [2]
- 1900 Řád železné koruny III. třídy [2]
Dílo
[editovat | editovat zdroj]Victor Luntz byl považován za odborníka gotiky[3], jeho díla byla projektována v historizujících slozích neoromantizmu, neogotiky i novorenezance. Zabýval se převážně výstavbou sakrálních staveb a restaurováním budov. V roce 1874 se zúčastnil soutěže o výstavbu Rudolfína v Praze.
- 1902–1914 nejvýznamnějším dílem je kostel Svatého Františka z Asisi ve Vídni (neorománský styl), po jeho smrti v roce 1903 pokračoval ve stavbě August Kirstein
- 1892 náhrobek pro jeho učitele Friedricha von Schmidta
- 1881 palác, Vídeň 3, Reisnerstraße 48 (dnes Korejské velvyslanectví)
- 1893 kaple Varnsdorf
- 1903 kostel minoritů, Vídeň 1, Minoritenplatz (výstavba v letech 1903–1909)
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Victor Luntz na německé Wikipedii.
- ↑ Luntz, Victor [online]. Österreichisches Biographisches Lexikon [cit. 2015-12-13]. Dostupné online.
- ↑ a b Prof. Viktor Luntz [online]. archINFORM, 2015-12-12 [cit. 2015-12-13]. Dostupné online.
- ↑ SCHEIDL, Inge. Viktor Luntz [online]. Architekturzentrum Wien, 2005-05-01 [cit. 0205-12-13]. Dostupné online.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Victor Luntz na Wikimedia Commons
- Luntz, Victor, Österreichisches Biographisches Lexikon
- Prof. Victor Luntz, archINFORM