Kepaløg
Kepaløg | |
---|---|
Plantens overvintringsdel: løget | |
Videnskabelig klassifikation | |
Rige | Plantae (Planter) |
Division | Magnoliophyta (Dækfrøede planter) |
Klasse | Liliopsida (Énkimbladede) |
Orden | Asparagales (Asparges-ordenen) |
Familie | Amaryllidaceae (Påskelilje-familien) |
Slægt | Allium (Løg-slægten) |
Art | A. cepa |
Videnskabeligt artsnavn | |
Allium cepa L. | |
Hjælp til læsning af taksobokse |
Kepaløg (Allium cepa) er en flerårig, urteagtig plante, som er tilpasset steppeforhold: både sommertørke og vinterkulde overlever den ved hjælp af sit løg. Arten kendes kun som en dyrket plante og omfatter mange varianter, der er vidt anvendte i madlavning, herunder det almindelige zittauerløg, rødløg og forårsløg.[1]
Beskrivelse
[redigér | rediger kildetekst]Bladene er tyndvæggede rør, som er blågrønne med parallelle bladribber. I det andet vokseår dannes en bladløs, rørformet stængel, som skyder op fra midten af det underjordiske løg.
Blomstringen sker i juni-juli, hvor blomsterne findes i en endestillet, kugleformet skærm. De enkelte blomster er regelmæssige og 3-tallige med to rækker grønligthvide blosterblade. Denne art danner ikke yngleknopper i blomsterstanden. Frugterne er kapsler med sorte frø.
Rodnettet består af en skiveagtig stængel og et tæt bundt af grove trævlerødder.
Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,50 x 0,15 m (50 x 15 cm/år), heri ikke medregnet den blomstrende stængel.
Voksested
[redigér | rediger kildetekst]Artens udbredelsesområde er ukendt, da den har været dyrket i Mellemøsten siden oldtiden. Den findes kun sjældent naturaliseret noget steds, men den trives bedst på tør, porøs og kalkholdig jord i fuld sol.
Varianter og hybrider
[redigér | rediger kildetekst]- Etageløg (Allium x proliferum) danner yngleknopper i stedet for blomster. Yngleknopperne kan danne stængler, som så igen bærer yngleknopper af 2. orden.
- Forårsløg (Allium cepa) – nyspirede planter uden løg.
- Skalotteløg (Allium cepa var. aggregatum).
Anvendelse
[redigér | rediger kildetekst]Kepaløg bruges i madlavningen overalt i verden. Se nærmere under løg.
Lugt
[redigér | rediger kildetekst]Alle dele af planten lugter af den svovlholdige aminosyre isoalliin, der især frigøres, når planten skæres igennem. Samtidig frigøres enzymet alliinase, der spalter aminosyren til bl.a. det slimhindeirriterende stof propanthial-s-oxid. Deraf tårerne, når man piller løg.
Noter
[redigér | rediger kildetekst]- ^ "Allium cepa Linnaeus". Flora of North America.
| Søsterprojekter med yderligere information: |